406 



1. Lundnarven 



(Stellaria neinoruiii L ) 

 är mångårig, merendels fotsbög (eller högre), och har uppstigande, 

 isynnerhet upptill hårig, stjelk och mycket tunna, hårbräddade, nära 1 

 tum breda och 2 tum långa, äggrunda, spetsade blad, de nedre med 

 m. e. m. hjertlik bas. Blommorna i klynnedelad, bladskärmad vippa. 

 Foderbladen äro lansettlika, smalt-hinnkantade, nära 3 linier långa, dub- 

 belt kortare än kronbladen. Fröhuset är ellipsoidiskt, nästan dubbelt 

 längre än fodret; fröfästet långt och jemnsmalt. Fröen äro starkt 

 knöliga. 



Växer i fuktiga Ivindar och skogar, vid bäckar bland buskar, och 

 pä skuggig och mullrik gräsmark, i nästan hela Sverige (till Lappland), 

 men i allmänhet sällsynt utom i Skåne o. d. — Utbr. genom Europa 

 undant. Portugal, Spanien, Sicilien, Sardinien, Grekland, Turkiet. 



Blommar bäst under Juni och mognar från medl. eller slut. på 

 samma månad. 



Under sin vestgöta-resa anmärkte Linné först denna vackra art 

 (men O. Celsius lärer förut anmärkt den i Upland; Linder vid Viks- 

 berg!), hvilken han, eget nog, i sin Flora saecicas första upplaga upp- 

 tog såsom varietet till sin Alsine foliis cordatis floribus pentagynis (o: 

 Malachium aquaticum), då han deremot i Flora lapponica hade den (med 

 upplysande anmärkning) som var. till n. 186 Alsine foliis ovato cordatis 

 (o: Stellaria media). Först i Species Plantarum ed. 1 och Flora sue- 

 cica ed. II uppställer han den som en egen (Stellaria-)art, raeu ansåg 

 den ännu så svår att skilja frän Cerastium (Malachium) aquaticum, att 

 han särskilt genomgår alla olikheter mellan och egenheter hos dessa 

 båda växter. Bauhin kallade (1671) Lundnarven ganska passande Al- 

 sine altiseima nemorum. Redan Bromelius upptager växten i sin Chlo- 

 ris gothica. 



2. Vätnarven (Fr) 



(Stellaria media Vill. — Alsine media L.) 



är ettårig, bräcklig och vattig (o: Vattennarv), merendels flerstjelkig, 

 med några tum långa, trinda, ensidigt (vexelvis tvåstriramigt-) håriga, ra. 

 o. m. nedtryckta (utbredda) stjelkar. Bladen äro äggrunda eller nästan 

 äggrunda, kort spetsade, de nedre skaftade. Blommorna i gles vippa 

 eller i bladvecken, på slutligen långa och nedtryckta skaft, vanligast 

 endast 5- eller 3— 4-ståndrade. Kronbladen äro merendels kortare än 

 fodret (stundom nästan inga). Fröhuset är ellipsoidiskt, längre än fo- 

 dret; fröfästet mycket kort. Fröen äro starkt knottriga. 



