408 



3 4 linier breda basen; i kanterna och på ryggnerven äro de liksom 



småsågade genom korta, borstlika hår. Blommorna bilda en klynne- 

 delad vippa och äro de största bland våra arters, | tum breda. Foder- 

 bladen äro lansettlika, dubbelt kortare än kronbladen. Fröhuset är nä- 

 stan klotrundt, uppblåst. Fröen äro stora, tätt vårttaggiga. 



Växer i torrare lundar och på andra buskiga och gräsiga ställen, 

 i skogsmark och vid diken och vallar i Skåne, Halland och Blekinge 

 (allmän eller temligen allmän), i Småland, Östergötland och Vestman- 

 land (sälls.), samt på Öland. — Utbr. genom Europa undant. det allra 

 nordligaste, samt Italiens öar, Grekland; i Caucasien, Siberien. 



Blommar från slut. Maj till börj. Juli; mognar från börj. Juni, 

 Linné anmärkte (inom Sverige) denna utmärkt vackra art först 

 på Öland, hvilken ö och Skåne äro artens enda växtrakter i hans Flora 

 suecica. Han säger att växten i Skåne kallas Per er. 



c) Bladen smala; bloraskärmarne hinnartade; kronbladen delade 

 nästan till basen. 



4. Kärrnarven 



(Stellaria palustris KeU.) 

 är mångårig, temligen rak och stadig, fots- eller alnshög, och har 4- 

 kantig, långt- och upprätt-grenig stjelk. smalt- eller lansettlikt-jemnbreda, 

 glatta, 1 — Ii linie breda blad, och temligen stora, hinnartadt-skärmade 

 blommor, hvilka vanligen bilda en (upprat) klynnedelad, gles vippa. 

 Foderbladen äro 3 — 4 linier långa, spetsade, 3-nerviga, än dubbelt än 

 obetydligt kortare än kronbladen. Fröhuset är ellipsoidiskt-äggrundt. 

 Fröen äro knottriga. 



Växer på kärrängar och gräsrika stränder, vid diken o. d. i skogs- 

 mark, i södra och medlersta Sverige (till Ångermanland). — Utbr. ge- 

 nom Europa undant. det allra nordligaste och Portugal, Spanien, Italien, 

 Grekland, Turkiet. 



Blommar från medl. Juni till Aug. — Är vanligen blåaktigt grön 

 (o: S. glauca With.), mera sällan klargrön (o: S. Dilleniana Mnch). 

 Hos de blommor, der kronbladen äro större, äro också ståndarknapparne 

 stora och väl utbildade, men hos dem med mindre kronblad äro de 

 små och sterila. — Stjelk eller grenar omvexla från 9— 10-blommiga 

 till endast 1 — 2-blommiga. 



DiLLENius kallade (1719) Kärrnarven Alsine folio gramineo an- 

 gustiore palustris. 



