411 



d) Bladen smala; bloraskärmarne bladartade; kronbladen delade 

 till nära basen. 



8. Tjockoarven 



(Stellaria crassifolia Ehrh.) 

 är mang- (eller nästan ett-)årig, merendels 5 — 6 tura hög (men om- 

 vexlar till 1 tura), och har temligen stadig stjelk (eller grenar), glatta, 

 något köttiga och stadiga, lansettlika, äggrundt-lansettlika eller ovala 

 blad och små blommor, hvilka sitta ensamma i blad- (eller gren-)vecken, 

 på långa skaft, eller bilda en liten bladskärraad vippa. Foderbladen 

 äro nästan nervlösa, något kortare än kronbladen. Fröhuset är ägglikt; 

 fröen äro knottriga. 



Växer dels på vestra kusten, helst bland tång, och (sälls.) på 

 Ölands, Gotlands och Vesterbottens stränder (blir då nästan alldeles 

 grenad, med nefltryckta, tätbladiga grenar och mera ensararaa bloraraor), 

 dels i och vid fjelltrakternas kärr och källdrag (då nästan upprat, en- 

 dast upptill grenig, med glesare och mindre köttiga blad). — Utbr. 

 Skandinavien, Island, norra Tyskland, Belgien, medlersta och södra 

 Eyssland. 



Blommar från medl. Juni till Aug.; mognar mest i Juli. — 

 Wahlenberg anmärker (fl. lapp.) bl. a. att den omvexlar än nästan 

 större än Våtnarven och upprat, än krypande och liten som Krypnar- 

 ven (Sagina procurabens). 



Ehrharp uppställde och beskref först arten i sina Beiträge. En- 

 NES upptäckte den (1801) i vestra Skåne "sparsamt vid hafsstranden 

 nära Saltviken, i Löddeköping socken — — ofvanpå den från hafvet 

 uppkastade halfruttna Tången (Fucus och Zostera), blomraar Aug., Sept." 

 (Vet. Ak. handl. 1807, med kort beskr.). V\'"ahlenberg faun den i 

 Lappland. Fries granskar och belyser densarama i sina Novitier och 

 deras Mantissa III (der han skildrar fyra olika former). 



9. Nordnarven 



(Stellaria borealis Bi^.) 

 är (mångårig?) spenslig, rent grön, merendels endast 5 — 6 tum hög, 

 och har slankig, slät stjelk, tunna, nästan lansettlika, vid basen hår- 

 kantade blad och några små blommor, hvilka vanligen sitta ensamma 

 på skaft ur gren- och bladvecken eller bilda en liten och mager, blad- 

 skärraad vippa. Foderbladen äro nästan nervlösa, dubbelt längre än 

 kronbladen, hvilka äro flyktiga (eller alldeles saknas). Stiften äro nor- 

 malt 5. Fröhusen äro ellipsoidiska ; fröen släta (icke knottriga). 



