412 



Växer på fuktig mark i Lapplands och norra Sveriges fjelltrakter. 

 F. ö. i Norge, Finland, nordligaste och östligaste Ryssland; i norra 

 Amerika (Förenta Staterna). 



Denna, i norra Amerika först bestämda, nordiska art upptog 

 Wahlenberg i sin Flora lapponica såsom St. uliginosa (incl. nästa art). 

 Hartman upptog den först som egen art i sin Floras 2:a upplaga (o: 

 S. alpestris), sedan han i Vet. Ak. handl. 1818 omtalat den såsom var. 

 till Källnarven, hvaninder han ock i Floraus l:a uppl. inbegriper den. 

 Vår växt är den större, greniga, mera utvecklade form, hvilken Fries 

 i Nov. mänt. I upptog såsom St. alpestris a, men sedan (Botan. No- 

 tiser 1841 och Nov. mänt. III) bestämde och begränsade såsom den 

 nu i våra Floror upptages. 



* Stellaria alpestris Fr liknar till sina kännetecken Skogsnarven, men är slä- 

 tare, har bredbasigare blad och kronan som hos föregående art. Växer i Lappland, 

 först anmärkt af Waulenberg och LsesTADius. — Fr. Nov. mänt. I (S. alpestris, b), III. 



Fries behandlar i sin Nov, Mänt. III närmare de till grupperna 

 c och d hörande, egentligen nordiska, arternas karakteristik, synonymi 

 och historia. 



9. Cerastium L. 



(Hönsarv Fr.). 

 Fodret 5( — 4)-bladigt. Kronbladen endast klufna, urnupna eller 

 tandade. Ståndarne 10( — 5), stundom 4. Stiften 5, sällan 3 eller 4. 

 Fröhuset 10- (sällan 6- eller 8-)tandadt (o: bristande endast i spetsen), 

 med m. e. m. utkrökta tänder, icke sällan smalt, något krökt och horn- 

 likt (hvadan slägtnamnet o: Horn ört er). 



a) Mångåriga (med krypande rot eller rotskott), storblommiga 

 (o: kronan dubbelt större än fodret). — Fröhuset endast lin- 

 drigt (eller icke) krökt. 



1. Trestiftade Hönsarven 



(Cerastium trigynum Vill. — Stellaria cerastoides L.) 



är spenslig, mörkgrön, nästan glatt, och har nedtryckta, m. e. m. rot- 

 slående stjelkar, ensidigt (upptill) småhåriga, 2 — 4 tum långa, 1 — 3- 

 blommiga, uppstående grenar, trubbigt-lansettlika, 3 — 4 linier långa blad 

 (de nedre smalbasiga och trubbiga, de öfversta bredbasiga och spetsiga, 

 skottens icke sällan ensidigt krökta), småhåriga, omkring tumslånga, upp- 

 stående blomskaft. Foderbladen äro nära 1^ linie långa. Kronbladen 

 klufna. Stiften merendels 3, sällan 4 eller 5. Fröhuset är nära 3 

 linier långt, vanligen 6-tandadt, trindt-äggrundt (något kägellikt). 



