422 



lacae. — Dea upptages redan bland Fuiréns halländska väster (o: Portu- 

 laca marina). Linné upptäckte den på Öland, 1741, 19 Juni (beskr. 

 Olands-resan sid. 151). 



IS. Aliäine Whlnb. 

 (Nörel-slägtet). 



Fodret 5-bladigt. Kronbladen hela (eller endast intryckta). Stan* 

 darue 10 (8, 5). Stiften 3. Fröhuset 3-skaligt (bristande ända till 

 basen). — Små örter med (trubbigt) syllika eller nästan jemnsmala blad. 



1. KlibbnörelD 



(Alsine viscosa SL-hreb.) 

 är ettårig, merendels 2 eller 3 tum hög (omvexlar 1 — 5), upptill körtel- 

 hårig (klibbig), och har syllika, (vid basen) trenerviga blad. Stjelken 

 är upprat, långt ned klynnegrenad, bildande en gles bloravippa; blom- 

 skaften äro alltid raka och bli slutligen längre än bladen. Foderbladen 

 äro linielånga, syllikt-lansettlika, 3-nerviga, hinnkantade, längre än de 

 nästan ovala, smalbasiga, mycket små kronbladen. Fröhuset är vanligen 

 kortare än fodret; fröen äro svagt knottriga (o: Sa b u Ii na Rchb.). 



Växer på sandslätter och gärden vid Skånes östra kust. — Utbr. 

 nästan hela Europa undant. det nordligaste; i Caucasien, vestra Siberien. 



Blommar i Juni, Juli. Blommorna äro meteoriska. — Vid Ca- 

 tania på Sicilien var Klibbnörelu mogen redan i raedl. Maj. 



Klibbnöreln anmärktes först, som svensk, vid Raflunda i Skåne 

 (1816) af D:r Forsander, som Fries kallar "socius suavissimus" (Fr. 

 Nov. ed. 1, 1817). 



2. Raknörela 



(Alsinc stricta Whlub. — Spergula stricta Sw ) 

 är mångårig, med talrika rot- och bladskott, så att den bildar täta 

 (och breda) tufvor. Hela örten är glatt och icke sällan något röd- 

 brun, äldre rak och 2 — 3 tum hög, blommande lägre och slankigare. 

 Bladen äro syllika, nästan trådsmala, något trinda, nervlösa, icke sällan 

 krökta (något ensidigt). Blomgrenarne äro smala men raka och upp- 

 räta, antingen enkla och 1-blommiga eller delade i 2 eller 3 långa, 1- 

 blommiga, oberäknadt skärmbladen bara, grenar; de bära endast ett och 

 annat bladpar. Foderbladen äro äggrundt-lansettlika, nästan nervlösa, 

 linielånga, nästan slutna (såsom hos Spergula), knappt kortare än de 

 nästan elliptiska, smalbasiga kronbladen. Fröhuset är äggrundt, något 

 längre än fodret; fröen äro skrynkliga (o: Als inan the Fnzl). 



