LI. RIBESIACEiE. 



1. Bibe^ L. 



Foderbrämet skål- eller klocklikt, 5-cleladt. Kronan 5-bladi^, li- 

 ten. Ståiidarne 5. Stift 2, m. e. m. hopväxta. Bäret under blom- 

 man, 1-rummigt, krönt med det vissnade foderbrämet. Fröen talrika, 

 slemmiga. — Buskar med handverviga, i knoppen hopveckade blad; 

 blommorna med ett litet skärm. Enligt Dir. Stenbergs iakttagelsei' 

 bilda de nya rötter om hösten, 18 — 20 dagar innan de fälla bladen, 



a. Grenarna (vanligen) taggiga. Blommorna på enkla eller 

 2( — 3)-greniga skaft, hängande. (Grossularia). 



1. Stickelbärs-busken 



(Ribes uva crispa L.) 

 är 1| eller icke sällan 2 alnar hög och ganska taggig; taggarna mest 

 3-greniga (grenarnas ombildade stödblad). Bladen äro mindre än hos 

 de andra arterna, 3( — 5)-flikiga, under (eller på båda sidor) småhåriga, 

 deras skaft (nedtill) kantade med nästan hvita, långa, greniga (körtelbä- 

 rande) hår. Fodret klocklikt, dess flikar nedtill röd- eller hvitaktiga. 

 Kronbladen äro kort-spadlika (nära oravändt-äggrunda), nästan hvita 

 eller något rödaktiga. Fruktämnena äro vanligast sraåludna och de 

 mogna bären glatta (gula eller blekgröna), söta; men icke sällan äro 

 bären i alla åldrar körtelhåriga, mörkgröna (o: Krusbär, R. Grossu- 

 laria L.) o. s. v. 



Växer på backar, vid vägar, byar och gårdar på landet, i steniga 

 skogsdungar, i södra och medlersta Sverige. Odlas också mycket, för 

 bärens skull, i trädgårdarna, der den varierar temligen, t. ex. med både 

 enkla och 2- eller 3-greniga taggar; med röda, alltid glatta bär, båg- 

 likt utkrökta grenar (d: E. reclinatum L.). — Blommar i (April,) 

 Maj; mognar mest under Juli. Bladen utslå (i medl. Sverige) redan 

 i April, tidigare än blommorna. — Utbr. nästan hela Europa; Algerien, 

 Caucasien. 



Krus- och Stickelbärens användning torde vara bekant. Såsom 

 syrligt söta och aromatiskt slemmiga, helsosamma, kylande och läskande, 

 ätas de allmänt både råa och syltade; råa böra de likväl icke ätas 

 omogna. Dessutom äro de, hvilket redan Prof. Bergius — hans 

 krusbärsvin var mycket beröradt — visade, ganska goda till vinbered- 

 ning; till Liljeholmens omtyckta viner användas de mycket. Stickelbär 



