11 



bland dem, som senast blomma i fjällen, stundom först mot slutet pu 

 Augusti. Linné fick under sin lappska resa icke skåda dess blomning, 

 men erhöll den blommande från "D. Svanberg, Proef. Rei raetallicoe", 

 så att han kunde både beskrifva och teckna arten i sin Flora Lappo- 

 nica. Figuren är dock mindre lyckad. 



2. Snöbräckan 



(Saxifraga nivalis L.) 



är mångårig, med 3 — 6 tum hög, rak och stadig stängel, som slutar i 

 en eller annan, icke sällan skärmad, tätare eller glesare blomgyttring. 

 Bladen äro samlade vid roten och nästan läderartade, omvändt-ägg- 

 runda eller rundade, tvärtrubbiga, naggade, under vanligen rödaktiga. 

 Blommorna små. Kronbladen äro hvita eller något rödaktiga. 



Växer på mera skyddade, helst genom snövattnet fuktiga, ställen 

 i fjellen (allm.) och vid Randkleven i Medelpad. — Bioramar i Juli, 

 Åug. Omvexlar med täta eller glesa blommor och blad m, m. — Utbr. 

 Skottlands, Wales', Norges, Lapplands, Böhraens alper; nordligaste Fin- 

 land och Eyssland; Spetsbergen, Siberien, ön Unalaschka, Island. 



Om Snöbräckan anmärker Wahlenberg (i Svensk Botanik) att 

 dess rot är så tradig att man kunde tro växten vara ettårig om icke 

 "ett nästan Droseralikt sätt att prolifiera funnes deruti." Men "i stället 

 för eller till ersättning af de nedre delarnas förgänglighet synes frö- 

 huset fått dess större betydenhet." Dess rum nästan sakna gemensamt 

 fröfäste, så att de äro skiljbara ända ned och hvart rum snarare öpp- 

 nar sig särskilt i inre kanten. "Häraf händer att hela fruktens horn 

 böja sig mycket utåt och få nästan utseende af ett buifelhufvud." 



Denna art förekommer redan i Mårtens Spitzbergische Reisebe- 

 schreibung, 1675 (såsom Sempervivura parvum enligt Whlnb.). Rudbeck 

 d. y. lät måla den under sin resa i Lappland (1695), hvarefter Linné 

 närmare iakttog växten dersamraastädes (1732) samt beskref den och 

 dess varieteter i sin Flora Lapponica (med teckn.). "Ingen växt, 

 så vidt jag vet, i vårt kalla Lappland, tål lättare kölden än denna 

 ört; jag har sett den uppkommen och bioramande gladt under den 

 eviga snö, som hvarken sol eller regn upplösa — ." — I sednare 

 tider har LaisTADius genom sin teckning i Svensk Botanik visat oss 

 Snöbräckans utseende och Lindblom utförligt beskrifvit den (med anm.) 

 i Phys. Sällsk. Tidskr. I. Genom hela sitt utseende, sina små, alltid 

 uppräta, klocklika blommor och deras mycket små kronblad är den 

 olika våra andra Bräckarter. 



