19 



Lapponica omtalar han den först, beskrifver och tecknar den sedan i 

 Flora Lapponica. Wahlenberg, som flerestädes iakttog växten under 

 sina lappska resor, lade i sin Flora Lappon. åtskilligt till dess karakteri- 

 stik, under det sedan i Svensk Botanik hans skildring och Leestadii 

 teckning upplysa växtens historia. Han anmärker att Bäckbräckan till 

 hela utseendet (habitus) mycket liknar Rauunculus pygraaeus och anser 

 att Mårtens med sin Eanunculus terlias menar denna Bräcka, hvilken 

 således redan han skulle funnit på Spetsbergen. 



19. Clirysosplenitini L. 



Fodret 4- (stundom 5-) klufvet, invändigt kronlikt (gult). Krona 

 saknas. Ståndare 8 (stundom 10); knapparna 1-rummiga. Fröhuset 

 1-ruramigt, utspärradt-2-skaligt; skalen utbreda sig slutligen och det liknar 

 då en öppen, 4-flikig bägare med fröen i botten. 



1. Mjeltörteo 



(Chrysosplenium alternifolium L ). 



En liten (3 — 4 tums), späd men mångårig, något vattig ört med 

 njurlika, bredt-naggade, glest håriga, vexelvisa, omkring -i tum breda 

 blad (de nedersta långt skaftade) och små, gröngula blommor i ett tu- 

 deladt, platt toppknippe, inom rundadt-äggrunda, täta och utbredda 

 skärmblad, hvilka på insidan äro liksom guldpudrade och slutlio-en 

 jemte hela blomställningen, bli helt och hållet nästan guldgula. Midt- 

 blommorna äro merendels 5-klufna och 10-ståndrade. 



Växer i kärriga, muUrika skogsmarker och våta lundar, vid skuo-- 

 giga bäckar, källdrag och diken. — Blommar mest i Maj (i sydligaste 

 Sverige redan i Mars, April), stundom till slut. Junij mognar från 

 börj. Juni till medl. Juli och dör sedan snart. — Utbr. Europa utom 

 Portugal, Spanien, Sicilien, Sardinien, Grekland ; i Caucasien, Siberien, 

 N. Amerika. 



Den lilla Mjeltörten har icke några särdeles egenskaper, endast en 

 svagt krasselik smak; likväl användes den fordom, såsom ett lösande 

 och stärkande medel, i leverns och mjeltens sjukdomar, hvadan namnet. 

 Mera gör den sig bemärkt genom sitt mindre vanliga utseende, sin 

 temligen egendomliga bildning, ehuru den med sina obetydliga blommor 

 icke gerna kan lyckas vinna den allmännare uppmärksamhet, som t. ex. 

 Ängskrasse, Kableka o. a. mera lysande blommor, hvilka äro samtidiga 

 med den och icke sällan växa i dess närhet. Emellertid är den rätt 

 täck, isynnerhet då den, såsom vanligen händer, uppträder talrikt och 

 bildar små vackert gröna mattor invid den skuggiga bäcken, eller der den 



