31 



LVI. ONAGRARIEiE. 



fl. £pilobiiii» L. 



Fodeibräraet 4-delaclt; pipen 4-kanti£?, läng. Kronan 4-bladig. 

 Ståndarne 8. Fröhuset jemnsmalt 4-kantigt, långt, bristande mellan 

 hörnen i 4 skal, hvilka bära mellanväggarne längs midten. Eröen tal- 

 rika, krönta med langa, hvita, spindelnät- eller dunartade hår, medelst 

 hvilka de sammanhänga i rader (o: Dunörter, Eamsörter). — Mång- 

 (eller tu-)åriga örter med klasvisa blommor. 



a) Foderpipen icke nående öfver fruktämnet. Kronbladen om- 

 vändt-äggrunda, utbredda, två eller ett något större än de 

 andra. Ståndarne nedkrökta. Stiftet hängande, slutligen 

 haklikt uppkrökt. Märken 4, långa, ut- eller tillbakakrökta. 

 (Charasenerion). 



1. Fraktdunan eller Mjölkörten 



(Epilobiura angustifoliuin L.) 



blir icke sällan 2 eller 3 alnar hög och är starkt mångårig genom en 

 lång och krypande, trind, inuti hvit och svampigt köttig rotstock och 

 dennes krypande skott. Stjelkarne äro uppräta och vanligen enkla, tät- 

 bladiga, trinda, nästan glatta och glänsande, vanligen (särdeles upptill) 

 rödaktiga. Bladen äro vexelvisa, långt-lansettlika och spetsade, hel- 

 bräddade eller otydligt, glest och körtelartadt tandade eller svagt bugt- 

 bräddade, sraåhåriga eller glatta, under blekt blågröna, de större 3 — 4 

 tum långa. Blommorna äro talrika, temligen stora, vackert rosenröda 

 och bilda en lång, sraalt-pyraraidlik, prydlig klase, som länge (tills alla 

 blommorna utslagit) hänger med spetsen. Fodret är mörkt rödaktigt 

 och smått gråludet. Fröhusen äro 2 — 3 tura långa. 



Växer i bergig skogsmark, vid torra eller sandiga skogs- och ängs- 

 kanter, på steniga eller stubbiga skogsbackar och -ängar och på öppna 

 (huggna eller svedda) ställen i skogar, allra. — Blomraar bäst under 

 Juli (slut. Juni till raedl. Ang., stundom till medl. Sept.); i slut. Aug. 

 är den vanligen utblommad och mogen. — Utbr. Europa undant. Por- 

 tugal och nästan hela Spanien, Corsica, Sardinien, Grekland och Tur- 

 kiet; i Caucasien, Siberien, Kamtschatka, nordligare Amerika; på Island. 



Med sin ståtliga resning, sina vackra blad och sin prunkande 

 blomspira, är denna art utan motsägelse en bland våra praktväxter; 

 också kallas den i Dalarne o. a. Himraelsgräs. Andra benämningar 

 häntyda mera på den mogna örten och dess hvitglänsande hårkronors 



