34 



3. Fjnndunan 



(Epilobium pubescens Rth. — Epilobiura hirsutum a L.) 



är omkring fots- eller alnshög (men omvexlar både större och mindre), 

 upprat, vanligen sraåluden, enklare, spensligare och mycket småblorami- 

 gare äu föregående art, mångårig och alstrar täta bladrosetter vid roten, 

 hvilka bibehålla sig till nästa år och bilda nya stånd. Bladen äro nä- 

 stan lansettlika, glest småtandade eller nästan helbräddade, omkring | 

 tura breda. Kronbladen äro blekvioletta, vanligen knappt längre (stun- 

 dom nära dubbelt) än det uddlösa foderbrämet. Märket är utbredt- 

 4-deladt. 



Växer helst vid bäckar, källor och andra renare vatten, men också 

 vid diken, på våta åkerkanter o, d., i södra och medlersta Sverige. — 

 Blommar i Juli och Aug.; mognar från slut. Juli. — Förekommer 

 stundom (Upsala, Öland, Lilla Carlson) nästan glatt (o: E. rivulare 

 Whlab.). — Utbr. nästan hela Europa ulora det allra nordligaste; i 

 Caucasien, Algerien, på Canariöarne. 



O. Celsius anmärkte först Ejundunan, på Söderön vid Osthammar, 

 hvilken ännu i andra upplagan af Linnés Flora Suecica är artens enda 

 växställe. I sina Novitier meddelar Fries åtskilliga upplysningar om 

 artem och vidrörer den sannolika orsaken till dess större eller mindre 

 blommor, dess starkare eller svagare bärighet (bördig eller mager jord, 

 varmare eller kallare vatten). 



4 Bergdunan 



(Epilobium montanum L.) 

 är vanligen 5 — 12 tum hög, merendels något grenig, nästan glatt; 

 egentligen tu- eller ettårig, men blir mångårig (ehuru icke särdeles var- 

 aktig) genom de ovala, köttiga och fjälliga knoppar (outvecklade blad- 

 rosetter), hvilka bildas vid roten om hösten. Bladen äro äggrunda eller 

 äggrundt-lansettlika; starkt sågtandade, icke sällan nära | tum breda. 

 Blommorna äro vanligen blekt-rosenröda (stundom hvita), deras knoppar 

 lutande. Märket är (slutligen) regelbundet 4-deladt. 



Växer på skogsberg och -klippor, i steniga lundar och skogar. — 

 Blommar i Juli, Aug.; mognar mest under Aug. — Omvexlar större 

 och mindre (från mer än alnshög till endast 3 tum), med större eller 

 mindre blad och blommor o. s. v. Så har den i torr skogsmark, der 

 den är ganska vanlig, dubbelt mindre både blad och blommor än an- 

 nars. Bladen bli stundom kretsvis (3) närmade. — Utbr. nästan hela 

 Europa (undant. Sardinien, Grekland); i Caucasien, Siberien; på Island. 



Bergdunan upptages i Rudbecks Hortus (1685) såsom Lysimachia 

 montana serratifolia. 



