37 



tandade eller nästan helbräddadc, glatta blad och blekröda (sällan 

 hvita) blommor med nästan helt märke; fröhusen äro vanligen glatta 

 (hos de andra arterna, utom E. linearc, äro desamma småludna), tjoc- 

 kare upptill. 



Växer på fuktiga ställen i fjellen och i några norra Sveriges 

 (Ängerm., Helsingl.) bergstrakter. — Blommar i Juli och Aug. — 

 Utbr. Europas alper och högre berg eller alpartade trakter (undant. 

 Portugal, Sicilien, Sardinien, Turkiet); i Caucasien, N. Amerika; på 

 Island. 



Oravexlar till storlek (2 — 10 tum) och växt och utgör egentligen, 

 såsom man vanligen antager, tvä särskilda arter: 



E. origauifoli um Lam., merendels upprat och omkring 5 — 7 tum 

 hög, med äggrunda, spetsiga, mera tandade blad; växer mera nedom 

 fjellen, helst vid källor och bäckar. 



E. alpinum L. Fl. Suec, vanligen m. e. m. tryckt till marken 

 (lågväxt) eller uppkrökt (större), med ovala eller smalare, trubbiga, nästan 

 helbräddade blad; växer mest högre upp pä fjellen; var. med hvitludna 

 fröhus (o: E. sudeticum Beurl.). 



Fjelldunan är en sällskaplig växt, som icke sällan bildar vackert 

 gröna, stundom i rosenrödt dragande mattor. Linné, som anmärkte 

 den i Lappland, beskrifver underarten E. alpinum helt kort i sin Flora 

 Lapponica (n. 150). Wahlenberg omtalar den närmare i sin, och 

 i Svensk Botanik skildrar han, till Lsestadii teckning, båda under- 

 arterna. Sednare framställdes och beskrefvos både dessa och E. liueare 

 af Lindblom i Phys. Sällsk. Tidskr. 1838 och Andersson i Botaniska 

 Notiser för 1844, hvarest också Fries och Lindblom meddelade an- 

 märkningar om sagde arter. 



* G ultra ve II (Oenothera bieunis L). Förv. på åtskilliga ställen i södra och 

 medlcrsta Sverige. 



!9. drcaea L. 



Foderbrämet tudeladt. Kronan 2-bladig (bladen bredt-omvändt- 

 hjertlika). Ståndare 2. Frukten nötartad, (1 — ) 2-ruramig, (1 — ) 2- 

 fröig, nästan päron- eller klubblik, krokhårig (liten). — Mångåriga 

 örter med krypande rot (stock), motsatta, tunna blad och små hvit- 

 röda eller nästan hvita blommor i uppräta klasar. 



1. Stora Hexörten 



(Circsea lutetiana L.) 

 blir vanligen omkring 10 — 15 tum hög, är upprat, temligen mörk- 

 grön, m. e. m. småludeu, och har äggrunda eller stundom något 



