46 



v. s. sådan Eönn, som — sådd genom foglar — uppväxt på tak, 

 murar, bergväggar och andra mindre tillgängliga ställen, äga en pä 

 flera sätt underbar kraft, bland annat såsom slagruta till förborgade 

 skatters upptäckande. Med Flygrönnens bistånd skall man ännu på 

 Gotland tro sig vinna seger i täflingsleken m. m. (Dybeck). 



Ehuru Eönnen aldrig uppnår någon betydligare storlek, blir den 

 likväl alltid en prydnad för våra bergiga skogar. Först i Maj eller 

 Juni öppnar den sina stora knoppar, inom hvilkas ludd blad och 

 blommor legat skyddade under vintern. Dä utveckla och utbreda sig 

 de unga, väl sammanvikta bladen, utväxa de hvita, något gulaktiga 

 blomknippena, och då är sommaren snart inne — claudit agmen Po- 

 monfe säger Linné om trädet. — Kring blomknippena svärma sko- 

 gens insekter och några t. o. m. tillbringa på dem, under sömn, nat- 

 ten. De talrika blommorna efterträdas af nästan lika många "bär", 

 hvilka först äro gröna, men mot hösten gulna, sedan bli brandgula 

 och slutligen rent röda. De klarröda "bärklasarna" bryta sig då 

 utmärkt bra mot trädets lätta, mörkgröna bladverk och äro icke sällan 

 så talrika, att grenarna som bära dem, nästan svigta. Och ehuru 

 bladen affalla, qvarsitta likväl "bären" till större delen, till prydnad 

 åt trädet och mat åt foglar (såsom trastar och sidensvansar) under 

 vintern. Hvad dessa leranat, faller till marken, och slutligen återstå 

 endast de tomma knippgrenarna, som burit dem. — Linné karakteri- 

 serar Rönnen sålunda: ett träd, som icke blir gammalt, icke låter 

 bra klippa sig, om våren och hösten gladt, under sommaren sorgligt. 

 I Lappland iakttog han en gång huru, då en kall nordan blåste, rön- 

 narnas blad rodnade, då de hos aspar, björkar och pilar bleknade. 

 Trädet är allmänt i Lapplands lägre trakter. 



Redan hos Cordus (1561) heter Rönnen Sorbus aucuparia, eme- 

 dan bären användas till lockbete vid fogelfångst (aucupia). Dybeck tror 

 ordet Rönn sammanhänga med röd (röuna = rodna Westra.). I Göta- 

 rike lärer namnet vanligen vara Runn. 



Enligt Dir. Stenbergs iakttagelser bildar Rönnen nya rötter om 

 hösten, 10 — 15 dagar före bladfällningen. Frön, som sås om hösten, 

 uppkomma vanligen endast till en liten del våren derpå, de öfriga 

 först andra våren (så att de ligga två vintrar i jorden). 



2. Oxelrönnen 



(Sorbus fennica Kiilm) 

 liknar till utseendet i allmänhet Rönnen och blir ett medelstort eller 

 mindre träd med temligen svaga grenar, hvilka bilda en smal krona. 

 Bladen äro parbladigt delade (1 — 2-pariga) vid basen, men upptill en- 



