60 



5. Lund-Björnbärsbusken 



(Kubus nemorosus Hay.) 

 har alldeles längs marken sträckta och vidt krypande, rundadt och svagt 

 kantiga, blådaggiga och taggiga årsstammar; de nedre taggarne äro 

 raka och tämligen svaga, de andra krökta och starkare. Bladen äro 

 5- (blomstammarnes mest 3-)fingrade, veckadt-skrynkliga, m. e. m. starkt 

 och ojemnt (dubbel-)sågade, under vanligen håriga eller ludna; små- 

 bladen äggrunda, ovalt- eller rutlikt-äggrunda (årsstaramarues uddblad 

 mest hjertlikt), de två nedre (åtminstone på årsstammen) oskaftade; 

 stiplerna ovalt-lansettlika och lansettlika. Blommorna bilda glesa, klas- 

 (upptill nästan qvast-)lika vippor. Kronbladen äro ovalt-omvändt-ägg- 

 runda eller vigglika, hvita eller blekröda. Frukterna stora, svartblå, 

 glänsande-glatta, behagligt-syrliga; deras småbar rundade, stora men icke 

 talrika. 



Växer i lundar, på buskiga ängar, åkerrenar o. a. i Skåne och 

 Blekinge, vid östra kusten upp till Stockholm; i Bohuslän. — Blommar 

 under Juni och Juli; mognar i Sept. — Bladen omvexla på undre 

 sidan hvitludna, håriga och gröna, stundom nästan glatta. Taggarne 

 äro än glesare, äa tätare (och starkare). — Utbr. Brittanien, sydligare 

 Skandinavien, hela medlersta Europa. 



Lund-Björnbärsbusken upptages första gången som svensk i Arr- 

 henii Kub. Suec. (1839). Fries anmärkte den i Skåne och Blekinge, 

 AaRHENius i Småland. Den utmärker sig, bland annat, genom sina 

 blekröda (aldrig gröna) stift och årsstammarues icke sällan alldeles 

 hasselbladlika småblad. 



* Rubus Wahlbergii Arrh. liknar temligeu Lund-Björnbärsbusken, men de 

 vanligen starkt taggiga årsstammarne sakna den blåaktiga daggen, småbladen äro tjoc- 

 kare (och större), mindre inskurna, blomgrenarnes uddblad är rundadt äggrundt, hjert- 

 likt, blomvippan tät, qvastlik, och kronbladen äro rundadt-äggrunda. — Växer vid södra 

 och medlersta Sveriges kuster (till Stockholm). — Blommar i Juli, Aug.; mognar tem- 

 ligen sent om hösten. — Wahlbergs Flora Gothob. (3= R. corylifolius b. intermedius). 

 Arrh. Rub. Suec. 



(3. Kantstammiga Björnbärsbusken 



(Rubus vulgaris W.) 



har till marken sträckta, starkt kantiga, på sidorna strimmiga, på kan- 

 terna taggiga, håriga årsstammar; taggarne äro starka, raka eller något 

 krökta. Bladen äro 5- eller (på blomgrenarne) 3-fingrade; småbladen 

 äro ovalt-äggrunda eller (uddbladen) äggrunda, under m. e. m. (vanli- 

 gen hvit- eller gråaktigt) håriga, nästan inskuret sågade; stiplerna smalt- 

 lansettlika. Blommorna bilda enklare (och smala) eller mera samman- 

 satta vippor med kroktaggiga grenar. Fodret är (åtm. slutligen) ned- 



