61 



viket. Kronbladen äro nästan omvändt-ä^grunda, m. e. m. rosenröda, 

 stundom nästan livita. Frukterna svartvioletta, söta, med små men tal- 

 rika "småbar". 



Växer i sko.gskanter och lundar eller bland buskar, i Skåne, Hal- 

 land, Bohuslän, Blekinge, sälls. (och i Södermanland, Vesterhanninge). 

 — Blommar i (Juni,) Juli. — På öppna (soliga) ställen bli bladen 

 mindre sågade, tjockare, skrynkliga och under hvitludna, blomvippan 

 rikare (o: K. discolor Whe); på skuggiga deremot mera inskuret sågade, 

 tunnare, gröna på båda sidor och svagt håriga, blomvippan magrare 

 (o: R. umbrosus Whe). — Utbr. Brittanien, sydligare Skandinavien, raed- 

 lersta Europa. 



Fries upptog först underarten E. discolor som svensk i sin Flora 

 Scanica (o: Eubus candicans). Underarten R. umbrosus upptages första 

 gången i Arrhenii Eub. Suec. 



* Rubus Rad nia Whe. liknar Kantstammiga Björnbärsbusken men har mellan 

 taggarna körtelhår och talrika, korta och sköra borst (nålborster), hvilka äldre lossna, 

 så att endast baserna återstå, hvarigenom stammarna kännas skarpa som rifjern (ra- 

 dula). -- Växer på klippor och stenhanden mark vid Skånes, Bohusläns och Blekinges 

 kuster. — Blommar bäst i Juli. — Arrh. Rub. Suec. 



* Rubus horridus Htn. har långt och vidt krypande, trubbkantiga, mycket 

 taggiga, håriga, upptill tätludna och glest körtelhåriga årsstammar; taggarne äro starka, 

 men endels större och klolikt krökta, endels mindre och raka; båda slagen blandade om 

 hvarandra. Bladen äro 3-fingrade med snedt- eller något hjertlikt bredt-äggrunda, 

 ojemnt- sågade, under håriga småblad; stiplerna trådlika. Blommorna bilda körtelhåriga 

 och kroktaggiga, sammansatta vippor (små). Kronbladen äro smalt-elliptiskt-omvändt- 

 äggrunda, blekröda. Frukterna små, svarta och obetydligt blåaktiga, något söta, nästan 

 smaklösa. — Växer på steniga ställen i Ostgöta-skären (sälls.). — Blommar under Juli 

 till hösten; mognar sent (Oct.). — Bladens undersida omvexlar grön och gråluden. — 

 Hartman uppställde och beskref först arten i sin Handboks andra upplaga; i första 

 upplagan upptog han den såsom R. fruticosus 8 horridus (från "Eknön i Rönö socken 

 : Petréen";. 



* Rubus tfeniarum Lindeb. har kantiga, strimmiga, håriga och taggiga års- 

 stammar, 5-fingrade blad med nästan omvändt-äggrunda, korlspetsade småblad, körtel- 

 håriga och kroktaggiga blomvippor, slutligen tilltryckt foder, äggrunda kronblad och 

 nästau svarta frukter. — Växer på Bohusläns öar. — Blommar i Juli, — Funnen och 

 beskrifven af Lindeberg (Novitise Florae Scand. 1858), hvars exemplar i Herb. Norm. 

 ha bladen trefingrade, gröna, gleshåriga; blomstammens småblad nästan rutlikt ovala, 

 den sterilas nästan äggrunda; sterila stammen smal, långt men tämligen glest hårig och 

 temligen tätt besatt med klolika, länga och temligen svaga taggar; vippans taggar obe- 

 tydligt krökta, svaga, blekgula. 



7. Körtlade Björnbärsbusken 



(Rubus glandulosus Bell.) 

 har alldeles trinda, med körtelhår, nålborster och mycket svaga, raka 

 men nedåt riktade taggar tätt beklädda stammar, hvilka ligga utmed 



