73 



5. Poteiitilla L. 



Foderbrämet 5- (stundom 4-)deladt och 6- (stundom 4-)skärmadt; 

 pipen bred och grund. Kronbladen 5 (stundom 4). Ståndare talrika. 

 Fruktfästet kullrigt eller kägellikt, torrt och icke utsvällande; karpel- 

 lerna torra (smånötter); stiftet m. e. m. lateralt. 



a) Bladen parbladiga. 



1. Tokbusken 



(Potentilla fruticosa L.) 

 blir omkring alnshög och har mest 2- (eller 3-)pariga blad, närmade, 

 aflångt-lansettlika, helbräddade, håriga, omkring | tum långa småblad, 

 hinn- och rödaktiga, lansettlikt-syllika stipler och nästan qvastvisa blom- 

 mor. Kronbladen äro klart gula och dubbelt längre än de håriga 

 foderflikarna. Fruktfästet är mycket hårigt, och karpellerna (smånötterna) 

 äro också håriga nedtill och på ryggen. 



Växer på södra Olands hårda och magra marker "isynnerhet der 

 snön sent bortsmält och vattnet qvarstannat" (på sina ställen ymnig). 

 — Blommar nästan hela sommaren. Bladen utslå sent. — Utbr. Ir- 

 land, norra England, Öland, medlersta och södra Ryssland, (Bajern, 

 Pyrenéerna); i Caucasien, Siberien, Kamtschatka, arktiska vestra Amerika. 



En genom sina talrika, temligen stora, klargula blommor rätt 

 prydlig buske, som icke är svår att odla om den också icke passar så 

 bra till häckar. Den tycker om något fuktig mark och planteras lätt 

 med telningar. Odlad blir den icke sällan 2 alnar eller högre och 

 blommar näftan hela sommaren. — Kallas på Öland Tok (för väx- 

 stället?) och skall der begagnas att göra qvastar och viskor af. Någon 

 annan användbarhet känner man icke hos densamma, hvilket somliga 

 tro gifvit anledning till benämningen Tok. "Ölands Tok och Smålands 

 Ale, hugg och derom föga mäle" skall vara ett på Öland bekant ord- 

 språk. Linné anmärkte busken första gången som svensk på alvaren 

 vid Thorslunda (Ölands-resan sid. 63). 



2. Klipparan 



(Potentilla rupestris L.) 



är en mångårig, upprat ört. Stjelken är (brunaktig) vanligen nära fots- 

 hög eller något högre, nästan enbladig, upptill icke sällan klynnegrenig 

 och med några mindre blad vid grenarne. Bladen utgå således till 

 största delen från rotstocken; de nedre äro 3- eller 2-pariga, grenbla- 

 den 1-pariga (trefingrade); småbladen äro tunna, småhåriga, äggrunda, 

 rutlikt-ovala eller ovala, utom den bredt-vigglika basen djupt sågade; 



