76 



ligen iakttagit den under sin resa 1734. Han tillägger att den kom- 

 mit till oss (migravit) från Norge. Kylling hade redan 1673 tecknat 

 växten såsom Trifolium norvegicum etc. ■ 



5. Lappska Fingerörten 



(Potentilla nivea L.) 

 är starkt mångårig, icke sällan flerstjelkig, vanligen 5 — 6 tura hög, 

 nästan upprat, med några glesa blommor upptill (men omvexlar till 

 storlek m. m.). Bladen utgå nästan alla från rotstocken. Småbladen 

 äro omvändt-äggrundt-vigglika, inskuret-sågade, under (m. e. m.) snö- 

 hvitt-tätludna, ofvanpå mörkgröna. Blommorna äro vanligen något större 

 än hos Vår-Fingerörten; kronbladen (guld)gala, merendels dubbelt längre 

 än foderflikarna. 



Växer i Lappland och mest på magra men fuktiga ställen i fjel- 

 len. — Blommar under Juli. — Utbr. Spetsbergen, Norge, Lappland, 

 Alperna och nordliga Apenninerna; Caucasien, Siberien, arktiska vestra 

 Amerika, Grönland. 



Lappska Fingerörten är ganska täck med sina ofvan mörkgröna 

 och under hvitludna blad. Man har anmärkt att bladens ludd blir 

 tätast och hvitast på högre och Öppnare växplats (der exemplaren bli 

 mindre). — Växten bestämdes först i Linnés Species ed. I, 1763 ("ha- 

 bitat in alpibus Lappouiae, Siberiae"); sedan upptages den i andra upp- 

 lagan af hans Flora Suecica ("in alpibus Lapponise Vestrobottniensis"). 

 Sednast har Lindblom, i Physiogr. Sällsk. Tidskr. I, beskrifvit denna art 

 utförligt (Dovre-växten). 



c) Bladen (åtm. rotbladen) femiingrade. 



6. Reviga Fingerörten 



(Potentilla reptans L.) 



är mångårig med smal, krypande eller vid lederna vanligen rottrådig 

 (revig), icke sällan 1 eller 2 alnar lång och enkel stjelk (eller stjelkar). 

 Bladen äro 5- (sällan 3- eller 7-)fingrade, rotbladen långt skaftade; 

 småbladen omvändt äggrundt-vigglika, sågade, under glest (silkes)håriga. 

 Blommorna äro stora, guldgula, och sitta enstaka på skärralösa skaft, 

 hvilka äro längre än de blad, ur hvilkas veck (vid stjelklederna) de utgå. 

 Växer vid ängs-, väg- och dikeskanter, på gärden, åkerrenar och 

 (fuktiga) betesmarker, i södra och medlersta Sverige. — Blommar i 

 (Juni,) Juli och Aug.; mognar i (Juli,) Aug. — Utbr. Europa utom 

 det allra nordligaste; Caucasien, Siberien; i Abyssinien, Algerien, på 

 Madeira. 



