81 



kar. Stiplerna äro stora och breda. Småbladen äro vigglika med tvär, 

 3-tandad spets, gleshåriga. Rotbladen äro långt skaftade, deras små- 

 blad vanligen omkring | tura långa. Stänglarne äro vid blomningen 

 helt korta, men bli slutligen 2 — 3 tura långa eller längre, temligen 

 svaga och nedtill nedtryckta. Den nedersta l)loragyttringen sitter van- 

 ligen på skaft ur stjelkbladets veck. Kronbladen äro nästan vigglika 

 eller något lansettlika, trubbiga, blekgula. Frukterna (smånötterna) 

 bredt-ägglika, glänsande. 



Växer i de högre fjellen, mest på gräsiga sluttningar eller i berg- 

 och klippspringor. Blommar i Juli och Aug. — Utbr. Skandinaviens, 

 Skottlands, Granadas och Italiens alper; Pyrenéerna, Alperna, Vogeserna; 

 Island, nordligaste Amerika; Unalaschka, Baikal, Altai, Caucasus. 



Sibbalds-örten saknar visserligen egentlig fägring, men bidrager 

 likväl till de klippiga fjellens grönskande beklädnad och dymedelst att 

 göra dera mindre ödsliga. Linné anmärkte den, första gången som 

 svensk, under sin lappska resa och lämnade i Flora Lapponica en när- 

 mare beskrifning på densamma. Förut var växten bekant nästan en- 

 dast genom Sibbald, som i sin Flora Scotica hade belyst densamma, 

 hvadan också Linné till hans ära kallade dess slägte Sibbaldia. För 

 Svensk Botanik tecknades Sibbalds-örten af LsesTADius. 



9» €reuni L. 



Foderbrämet 5-deladt och 5-skärmadt; pipen kort och bred. Kron- 

 bladen 5. Ståndare talrika. Fruktfästet kägel- eller klubblikt-pelarlikt, 

 hårigt; karpellerna torra (smånötter); stiften terrainala, långa, nära mid- 

 ten haklikt-ledade, den öfre leden (märket) m. e. ra. hårig, lossnande, den 

 nedre utväxande, hårdnande och bildande ett krokuddigt spröt på små- 

 nöten. Fröet nästan upprätt; rotämnet nedåt. 



Mångåriga, håriga, uppräta örter med lyrlikt parbladiga rotblad. 



1. Fårknmmern 



(Geiim rivale L.) 

 är då blomningen börjar vanligen endast omkring 5 tum hög, men 

 blir slutligen dubbelt eller tredubbelt högre. Stjelkbladen äro 3-delade 

 med inskuret-tandade, nästan trubbiga flikar; stiplerna äggrunda, små, 

 nästan inskuret-tandade. Blommorna äro nästan hängande, (kort-) klock- 

 likt-slutna. Fodret är, jemte stjelken upptill, mörkt-rödbrunt. Kron- 

 bladen äro spadlika, bredt-urnupna eller intryckta (vanligen med en kort 

 tand i inskärningen), nästan köttröda, rödbrunt-stråligt-ådriga (oravexla 

 gul- eller hvitaktiga). Fruktspröten (vridna) nästan lika långa som 



p 



Nyman, Sv, Faneroy. II, " 



