99 



Växer på skogsängar, i hagar och något fuktiga skogar och lun- 

 dar, vid stränder. — Blommar i Maj eller Juni; mognar kring slut. 

 Juli eller börj. Aug. — Utbr. Europa undant. Spanien, södra Italien 

 och de italienska öarne, Grekland, Turkiet; i Caucasien, Siberien, på 

 Kamtschatka, (Hiraalaia, Canariöarne). 



Norden har icke många prydligare blomträd eller -buskar, men 

 Häggen är en bland dem. Blommande ger den en herrlig anblick 

 med sina talrika, hvita klasar jemte bladens späda grönska. Fram pä 

 sommaren blir Häggen vanligen mindre vacker emedan insekter gerna 

 angripa bladen. Men senare pryder den åter lundarna, hvari höstvin- 

 darne leka, med sina då starkt rodnande blad, innan slutligen blåsten 

 kringströr dem på marken. 



Häggens blommor ha en stark, ute och på långt håll icke obe- 

 haglig, men i rum nästan döfvande, bittermandellik lukt; likaså de 

 späda bladen och den unga barken krossad. Isynnerhet den sednare 

 smakar bittermandel och lemnar, medelst destillation, blåsyrehaltigt vat- 

 ten. På äldre grenar är barken besk, adstringerande och stärkande. 

 Dekokt på under vintern samlad bark är rödaktig, verksammare, och har 

 icke sällan botat frossor. De unga, smala skotten lerana pipskaft och 

 spatserkäppar, de äldre band till mindre kärl. Veden är vacker, isynner- 

 het kärnan, och lemnar ett teraligen hårdt, segt och till finare snickar- 

 arbeten tjenligt virke. "Bären" äro nästan äckligt sötaktigt beska 

 (bittra, kärfva) och i större mängd stoppande; kunna derföre nyttjas 

 vid dysenteri o. d. Stenen är mycket bitter och, liksom blad och 

 blommor, rik på blåsyra. Om "bären" torra eller färska läggas, kros 

 sade, på vin, erhåller man "häggbärsvin", som liknar körsbärsvin, och 

 om de destilleras med bräuvin, blir detta likt persiko-bränvin. — Hä- 

 sten skyr hägg till den grad att han ej rörer det hö, som innehåller 

 det minsta sådan. Också råttor sky häggen, hvadan man kan lägga 

 ruskor deraf under inbergad säd och plantera hägg till häckar kring 

 trädgårdar. Sådana häckar äro likväl sällan riktigt vackra, emedan 

 bladen ätas mycket af insekter och deras larver under sommaren. — 

 Den unga barken är officinell (o: Cortex Padi Pharm.). 



Bland svenska träd utvecklar Häggen tidigast sina blad. Den 

 blommar med tulpanen, och då röker Enen, leker Braxen, sås linet 

 och hampan (L. Fl. Suec). — Namnet Padus förekommer redan hos 

 Plinius, men betecknar en annan växt, liksom Theophrasti TCadog, 

 hvilken somliga tro varit Prunus Mahaleb. Ruppius kallade trädet Pa» 

 dus germanica etc. och i Bauhins Pinax heter det Cerasus raceraosa etc. 



