110 



håriga skaft med ett 3-fingradt skärmblad. Småbladen äro oravändt- 

 äggrunda, helbräddade, något köttiga, under och i kanten glest håriga; 

 stiplerna snedt äggrunda, basen vidväxt. Kronseglet är rödådrigt un- 

 der; kölen kort och grön i spetsen; vingarne äro rent gula. Baljorna 

 äro tumslånga eller längre, liniebreda. 



Växer på fuktiga ställen i södra Skåne (Benestads kalkbackar, vid 

 bäckarna) och på Öland sälls.; mera på eller invid Gotlands, Ölands, 

 Smålands, Blekinges och Hvens hafsstränder, der den har köttigare blad 

 (o: Lotus maritimas L.). — Blommar i Juni, Juli. — Utbr. Europa 

 undant. det nordligaste och Portugal, Italiens öar, Grekland, Turkiet. 



Liksom många andra Fjärilblommiga växter, är också denna käns- 

 lig för ljuset, så att man iakttagit huru dess blommor luta sig ned 

 om qvällen, tillsluta sitt segel och åter öppna det om morgonen. 



Klöverärtan underlades vår Floras välde genom Linné (likväl 

 hade Fuirén redan 1622 anmärkt växten på Gotland). Han upptäckte 

 den på Ölands norra udde (18 Juni 1741), på sjelfva stranden der 

 vattnet stiger upp under vintern, och beskref den först i sin Ölands- 

 resa (sid. 143), sedan i Flora Suecica såsom Lotus maritimus, anmär- 

 kande dess olikheter med den egentliga Lotus siliquosus, hvilken då 

 icke var känd som svensk. Som sådan anmärktes den först af Prof. 

 Sundevall vid Benestad i Skåne (Fr. Nov.). 



6. liOtiis (L.). 



Fodret 5-klufvet. Kronkölen sprötspetsad. Stiftet rakt-uppkrökt, 

 upptill smalt. Baljan temligen mångfröig, trind och smal, okantad; 

 skalen slutligen spiralvridna. 



]. Käringtaoden eiier Gigelsärtan 



(Lotus corniculatus L.). 

 En mångårig, vanligast glatt eller svagt hårig ört med smala, 

 men icke sällan temligen talrika, m. e. m. nedtryckta eller uppkrökta, 

 merendels 3 — 6 tum långa (eller längre) stjelkar, fria och bladlika 

 stipler, samt gula (torra grönaktiga), medelstora (i tums) blommor i 

 täta, 2 — 6-blommiga, långt skaftade flockar med ett 3-fiugradt skärm- 

 blad. Småbladen äro smalt-omvändt-äggrunda, helbräddade, på under- 

 sidan blågröna; stiplerna snedt-äggrundt-elliptiska eller hälft äggrunda. 

 Fodrets flikar äro bredt syllika. Kronan är icke sällan något brand- 

 gul eller högröd; vingarne äro bredare än kölen. Baljorna äro | tum 

 långa, bruna; fröen njurlikt klotrunda, brunaktiga, små som mindre 

 senapskorn. 



