111 



Växer på ängar, betesmarker, backar, vid vägar o. a., allra, (till 

 Lappland). — Blommar i (Maj,) Juni och Juli; mognar i Juli eller Aug, 

 — Omvexlar gråaktigt luden (på mycket öppna, soliga ställen) och 

 glatt med köttiga blad (på stränder). — Utbr. nästan hela Europa; i 

 Barbariet, Egypten, Abyssinien, Mindre Asien, Caucasien, Siberien, på 

 Island. 



Käringtanden är en bland våra vanligaste örter ("vulgatissima 

 planta" L.), men pryder rätt väl de teraligen olikartade ställen, der 

 man råkar den, och efter hvilka den varierar icke så litet. Såsom vi 

 nyss omtalat, kan den växa både på torr och våt mark. "Westring 

 och SwARTZ sågo den — ensam af hela familjen med ärtskidor — 

 lysa frodig i tufvor här och der spridda på de åt ödsligheten dömda 

 hedar i de torftiga Vesterdalarne". Vid den i Apenninerna belägna 

 vulkanen Monte di Fo såg Wahlberg denna växt, tillsammans med 

 några få andra, bilda den torftiga vegetationen kring eldöppningarna. 

 Dess blad och blommor voro der ganska små och de sednare mönje- 

 röda. — Man har iakttagit att dess blad resa sig om qvällen och 

 sluta sig mot stjelken, och att blommorna, hvilka under dagen vända 

 sig mot ljuset, då luta och skydda sig med seglet. 



Denna växt ätes både färsk och torr med begärlighet af kreaturen. 

 På torra ställen bidrager den till ett godt bete, på fuktigare ängar 

 skall den lemna en försvarlig skörd. På hafsstränder blir den genom 

 sin saftighet och sälta ännu tjenligare till foder än annars. (Wahlb.). 

 Man skulle kunna odla den på sandiga backar o. d., som ej till an- 

 nat kan användas. Bien besöka gerna blommorna, hvilka för sin 

 spetsiga köl kallas Kattklor, Björnklor, Gulhane; i Vestergötland 

 heta de Göksmör. 



* Lotus uliginosus Scbk. är större än den vanliga Käringtanden och har iipp- 

 rätare, ihålig stjelk och vanligen rikare, 6 — 12-blommiga flockar. — Växer bland grä- 

 set på fuktiga ängar, i kärr eller på bördigare sötvattenssträader, nästan endast i södra 

 Sverige. — Blommar i Juli, Aug. — L. Skäne-ixsa sid. 153. 



* Lotus tenuis Kit. är smalare och slankigare än den vanliga arten, med nä- 

 stan jemnbredt-lansettlika småblad och stipler, 3 — 5-blommiga flockar och kronvingarne 

 smalare än kölen. — Växer i Skåne, isynnerhet pä strandängar längs vestra kusten, i 

 Halland (Särö) o. a. — Blommar i (.Tuni,) Juli, Aug. — Fr. Nov. 



9. I?Ieflici%go L. 



Fodret 5-klufvet. Kronan slutligen lossnande; kölen trubbig; (den 

 öppnar sig tidigt och det deri inneslutna ståndarknippet viker sig då 

 spänstigt upp mot seglet). Fröbaljan snäcklikt-vriden, skär- eller njur- 

 lik, 1 — flerfröig. — Orter med små, vanligen gula blommor i korta, 

 täta klasar. Stiplerna små. Småbladen tandade upptill. 



