119 



Krypklöverns småblad, hvilka under vackert väder äro utbredda, 

 resa upp sig då regn tillstundar, hvilket beror på luftens då större 

 fuktighet och lärer anmärkts redan af Plinius. Om morgonen, mycket 

 tidigt, äro dessa blad ännu slutna till hvarandra — växten sofver. Men 

 med solen vaknar den och några dess blommor öppnas och börja sprida 

 sin milda vällukt; befruktningen sker nästan med detsamma, hvarefter 

 de små blommorna sänka sig. Nästa dag kommer ordningen till de 

 närmaste blommorna, hvilka åter sänka sig på de föregående o. s. v. 

 Blomhufvudet har således, liksom hos några andra arter, två olika vå- 

 ningar blommor. 



Krypklövern är en ypperlig och för all boskap, särdeles för får, 

 begärlig och passande betesväxt. Också odlas den allmänt i många län- 

 der under namn af Hvit Holländsk eller Brabantsk Klöver (en yppigare 

 varietet). Den sås vanligen tillsammans med Rödklöver, Eaygräs o. a. 

 "Bör aldrig saknas som tillblandning bland fleråriga foderslag", och 

 "Få platser finnas, der den ej åtminstone lemnar ett brukbart bete". 

 Wahlb. — Till gräsplauer eller till deras kantning passar Krypklövern 

 bra emedan den bildar en tät och vackert grön matta. Bien hemta 

 mycken honing ur de sötaktigt luktande blommorna. Med afkok på 

 desamma färska kan man färga alunbetadt ylle gult. De kunna också 

 tjena som nödbrödsärane. — Redan RiviNUS (1691) benämnde växten 

 Trifolium repens och den är tecknad i Til-Landz' Icones såsom T. pra- 

 tense (T. pratense album Bauh.). — Flera Klöverarter, anmärker Fries 

 (Mänt. 1), erhålla stundom missbildadt qvastlik blomställning eller miss- 

 bildadt regelbundna blommor (en slags Pelorier), och deribland Kryp- 

 klövern. En annan missbildning hos sagde art omnämner och tecknar 

 Lindberg i Vet. Ak. förh. för 1864. 



b. Trifolium Pr. Fodrets nedre tand längre än de andra. 

 Kronan slutligen lossnande, dess blad (alla eller utom seglet) 

 sammanväxta. Baljan innesluten i fodret, äggrund eller run- 

 dad, 1( — 2)-fröig, nästan nötlik. 



3. Äogsklövern eiier Rödväpliogea 



(Trifolium pratense L.) 



är mångårig, tilltryckt- och temligen glest hårig (stundom mera luden), 

 med omkring fots- eller alnshög, strimmig, snedt-uppstående, annars rak 

 stjelk och ovala, äggrundt-ovala eller oravändt-äggrunda, nästan hel- 

 bräddade, intryckta eller trubbiga (med udd) småblad, icke sällan med 

 en något pillik, hvitaktig teckning midtpå; rotbladens småblad äro icke 

 sällan rundade eller omvändt-hjertlika. Stiplerna äro äggrunda och 



