123 

 G. Strimmklövern 



(Trifolium striatiim L.) 



är ettårig, hvitaktigt-hårig, och har upprat eller något nedtryckt, van- 

 ligen grenig, rödaktig, omkring 5 tums stjelk (eller stjelkar), omvändt- 

 äggrunda, nästan helbräddade småblad, stora och rödaktigt-strimmiga 

 stipelslidor samt små, blekröda eller nästan hvita, oskärmade blommor 

 i äggrundt-ovala ax, hvilka till största delen sitta, oskaftade, i blad- 

 (stipel-) vecken, Foderpipen är äggrundt-bukig, högt- och rödaktigt- 

 10-striraraig, ullhårig; tänderna bli slutligen utstående och den nedersta 

 är något längre än de andra. Kronseglet är fritt. 



Växer på torra ängar och backar i Skåne (här och der; på den 

 s. k. lerslätten mellan Malmö, Lund och Trelleborg allm. enligt Whlub.), 

 i södra Calmare-län, i norra Halland (ett ställe) och på Öland (Eam- 

 sätra). — Blommar i Juni, Juli. — Utbr. Europa undant. det nord- 

 ligaste samt norra och medlersta Ryssland; i Caucasien, x\lgerien, på 

 Canariöarne, Madeira. 



Leche var den förste, som anmärkte Strimmklövern som svensk 

 (vid Eå och Krageholra i Skåne). Han uppräknar den bland sina 

 Skåhe-växter (1744), och Linné leranade den strax derefter plats i sin 

 Flora (1745). Dess artnamn häntyder på de särdeles strimmiga stip- 

 lerna och blomfodren. 



7. Fältklövern eller Harväplingen 



(Trifolium arvense L.) 

 är ettårig och spenslig, gråaktigt luden, grenig och utbredd eller enklare 

 och nästan upprat, vanligen 5 — 8 tum, men omvexlar både mindre 

 (stundom endast en eller annan tum) och större. Småbladen äro vigg- 

 likt-jemnbreda eller aflånga, svagt sraåtandade upptill; stiplerna (slidan) 

 hinnaktiga och strimmiga. Blommorna äro skärmlösa, mycket små, och 

 bilda nästan ellipsoidiska, slutligen längre (cylindriska), skaftade ax, 

 hvilka genom de långt och tätt håriga fodren äro alldeles gråludna. 

 Fodertänderna äro nära lika stora och nästan dubbelt längre än den 

 blekröda kronan. Fröen 1 — 2, äggrunda, bruna. 



Växer på gärden, trädesåkrar och torra betesmarker, på backar 

 o. d., helst på sandig mark, i södra och medlersta Sverige (allm.). — 

 Blommar i (Juni,) Juli och Aug. (eller till medl. Sept.); mognar från 

 börj. Aug. — Utbr. Europa utom det allra nordligaste; i Caucasien 

 och vestra Siberien, i Abyssinien, Barbariet, på Canariöarne och Ma- 

 deira, Island. 



Fältklövern kan väl icke räknas bland prydnadsväxterna, men dess 

 fina och greniga stjelkar, små och stundom helt röda blad och kött- 



