159 



Växer på öppna, sandiga och torra ställen i fjelltrakterna, Ijäde 

 på sjelfva fjellen och nedom desamma (o: Fjellbär). — lilommar i Juni. 

 — Utbr. nordligare Skandinavien, arktiska Ryssland, Island, Skottland, 

 Pyrenéerna, Jura, Alperna, Karpaterna, nordiiji-arc; Apenninerna; Siberien, 

 Kamtseliatka, arktiska vcstra Amerika. 



Såsom namnet antyder, tjena denna bnskes bär mest till föda åt 

 ripor och andra fjellfo{^lar. Om Lapparne ieke alldeles försmå dem, 

 skatta de dem åtminstone ieke höj^t. De skola till smaken likna svarta 

 vinbär men vara faddare. Det är isynnerhet i Dalarne, som de erhålla 

 benämningen Fjellljär, liksom varande de bär, som pä fjellen bäst 

 förtjena detta namn. 



O. ItuDBECK d. y., som lät måla växten under sin lappska resa, 

 uppräknar den i sin Nora Samolad bland nordens ätliga Ijär. Linnk 

 beskrifvcr den i sin Flora Lapponiea, "cum planta sit alpina". SwautZ 

 tecknade den i Svensk l^otanik. 



4. ANDROM EDE/^: 

 (.-läfitet Andromeda L.). 



Blommorna 5-taliga. Blomkronan lossnande, sarnbladig. Ståndar- 

 knapparne uppbristande i spetsen med inåtvända, runda häl (tväporiga). 

 Frukten ett 5-rummigt, 5-skaligt fröhus, som uppbrister med hela, fråö 

 midtpelaren slutligen lossnande, mellanväggar. — Små ständigt gröna 

 buskar; både blad- och blomknoppar täckta. 



fS. Anclronx^da. D. I)on. 



Blon)kronan ägglikt-klotrutid, 5-tandad. Ståndarknapparnc 'fastade 



vid spetsen och der borstlikt-2-8porrade; rummen tätt närmade, med 



tvär spets (icke rörlika); strängarne håriga. Fröen ellipsoidiska, upp- 

 svällda, släta. 



1. Rödporsen eller Roslingen (iv.) 



(An»lr<»merJa iiolifolia L.) 

 har m. e. ra. krypande stammar, omkring fotshöga, uppräta grenar, 

 temligen härda, nära tumslänga, lansettlikt-jemnsmala, i kanten nedvikta, 

 ofvanpå mörkgröna och glatta, under hvitaktiga, blad och täcka, hvit- 

 röda, lutande eller nästan omvända blommor pä I — ^ tum långa, nästan 

 genomskinligt blckt-rosenröda skaft, hvilka nästan flocklikt utgå från 

 grenspetsarne. 



Växer på sänka kärrängar, i mossar ocli skogskärr, helst på Röd 

 och Hvitmossa (Sphagnum), vackrast och ymnigast i Jjappland, der den 

 blir särdeles smalbladig och rödaktig. — Blommar i (Maj,) Juni eller 



