166 



ledning förmoda det växten, i likhet med åtskilliga sina samslägtingar, 

 kan bli ett ganska godt giktmedel. 



Linné upptäckte Fjellrosen under sin lappska resa, 1732 d. 8 

 Juli g. st. (Walliwari i Lule-Lappmark), och beskref och tecknade den 

 i sin Flora Lapponica. Såsom det synes af hans Lachesis, insåg han 

 strax att växten icke kunde höra till Fjellkreplingens slägte (Azalea), 

 ehuru han sedan, både i Flora Lapponica och Suecica, upptager den i 

 samma, likväl i den sednare antydande Fjellrosens rätta plats då han 

 säger att den mycket liknar Rhododendrou ferrugineum (och R. davuri- 

 cum), men har blott 5 ståndare. Redan i Flora Suecica ed. I ute- 

 sluter han de båda utländska synonymer han tilldelat den i Flora Lap- 

 ponica, så att växten egentligen först der klart uppträder såsom en 

 egen ny art. Också är Fjellrosen, såsom vi sett, en endast nordisk 

 växt. Wahlenbbrg visade sedan (Fl. Lapp.) att densamma icke kan 

 tillhöra något annat slägte än Rhododendron, isynnerhet som ståndar- 

 nes antal vanligen varierar mellan 5 och 10 och de dessutom äro tem- 

 ligen mycket nedkrökta; på a. st. beskrifver han Fjellrosen isynnerhet till 

 blad och frukt. Svv^artz skildrar och tecknar den, med närmare ana- 

 lyser, i Svensk Botanik. 



I B. liedum L. 



Blomkronan 5-bladig. Ståndarne (hos vår art) 10, utstående. 

 Fröhuset uppbristande från basen; fröfästena lossnande utom i spetsen; 

 fröen filspånlika, med vidt, åt båda ändar utdraget, tunnt-hinnartadt 

 skal och liten kärna. 



1. Sqnatramen 



(Ledum palustre L.)- 



En nära alnshög eller högre, ständigt grön, upprat, starkt luk- 

 tande buske med rostbrunt-ludna smågrenar, vanligen nästan jemnbreda, 

 i kanten tillbakavikta, under rostbrunt-ulliga blad och temligen små men 

 talrika, hvita, till toppqvastar samlade blommor på långa och smala skaft 

 mellan stora, lossnande skärmar. De nya bladen utslå sent och deras 

 ludd är i början hvitaktigt. Fröhusen qvarsitta länge; deras skaft äro 

 tillbakakrökta. 



Växer i skogskärr, ymnigast i det nordligare Sverige. — Blom- 

 mar i Juni (omkring midsommar) eller börj. Juli. — I Lappland och 

 andra nordliga trakter omvexla bladen bredare, aflångt-ovala. — Utbr. 

 Skandinavien (utom Danmark), norra och medlersta Ryssland, Tyskland, 

 Österrike, Ungern, Siebenbiirgen; Siberien, Karatschatka, N. Amerika. 



