185 



i de 3 inre skallikt utväxta och samstående kalkbladen, hvilkas medel- 

 nerv icke sällan nedtill uppsväller till en hård, grynlik knöl. — Mest 

 mångåriga örter; jfr E. maritiraus och E. palustris (8). Stjelkar och 

 delvis blad icke sällan rödaktiga. Blommorna i kläs- eller vippvisa 

 kransar. 



a. Lapathum T. Bladen hela eller hjertlika, blommorna två- 

 könade eller också sam- eller nästan mångbyggare. Smaken 

 Örtartad. Skräp por. 



1. YatteDskräppan 



(Rumex Hydrolapathum Huds.) 

 blir vanligen nära 3 alnar, med tumstjock, inuti rödaktig rot och 

 långa, lansettlika och stadiga blad (rotbladen | — 1 aln); inre kalkbladen 

 slutligen smalt triangellika med rundad bas, helbräddade, ofta 3 linier 

 långa, alla med mycket stor knöl; nöten Ii linie lång, "med bredt 

 äggrunda sidor". 



Växer på sötvattensstränder, vanligen något ute i vattnet bland 

 andra större växter (icke sällan Typhse), i södra och medlersta Sverige. 

 — Blommar i Juli, Aug. Eodnar mot hösten. — Utbr. Europa undant. 

 det nordligaste och Portugal, nästan hela Spanien, Italiens öar, Grek- 

 land, Turkiet. 



Eedan de gamle botanisterna använde för denna ståtliga art be- 

 nämningen Hydrolapathum eller Lapathum aquaticum (folio cubitali Bauh. 

 1623), emedan den, mer än någon annan Eumex, är en vattenväxt. 

 Under Bauhins sist anförda namn är den upptagen i Bromelii Chloris 

 Gothica (1694). Såsom Fkies visat, är den också Linnés (Eesornas), 

 liksom många hans samtidas, egentligaste Eumex aquaticus, och mest 

 känd under benämningen Vattenskräppa (Skån. Dynaskräppa, d. v. s. 

 växande på dybotten). Den var Muntings Britannica (Herba), och ro- 

 ten hade en tid stort anseende vid rötartade sårnader o. d., mot hvilka 

 den, använd såsom dekokt både in- och utvärtes, ansågs för osviklig. 

 Pulveriserad berömmes den såsom tandmedel. 



2. Storskräppan 



(Rumex maximus Schreb.) 

 blir omkring 3 alnar hög, med fotslånga, smalt-hjertlikt-äggrunda rot- 

 blad; de inre kalkbladen slutligen smalt triangellika med något hjertlik 

 bas, nedtill småtandade; växten f. ö. temligen lik Vattenskräppan (före- 

 stående art). 



