188 



Växer på odlade ställen, vid vägar, byar och gårdar, såsom ogräs 

 på åkrar, helst på fuktigare mark, i södra och medlersta Sverige. — 

 Blommar mest i Juli, Aug. — Utbr. nästan hela Europa, Syrien, Al- 

 gerien, Caucasien, Siberien; norra Amerika (Canada o. a.); Chili, Monte- 

 video, Falklandsöarne; N. Zeeland, Java, China, Japan. 



Hästen lärer, hellre än kon, äta Krusskräppans blad. Späda kunna 

 desamma nyttjas bland grönkål, hvartill de på Island lära användas. 

 Med växtens rot kokadt dricka beröraraes mot skabb. Eoten ätes, 

 isynnerhet kokad, (också bladen) begärligt af svinet (och kon), så att 

 den icke sällan kallas Svinrot, och hela växten vanligen Svinsyra, 

 Svinsk rappa, h vilket väl också gäller om förestående art (Gårds- 

 skräppan). De gamle botanisterna kände och åtskiljde bra båda arterna, 

 liksom deras kännedom om en del Eumex-arter i allmänhet var bättre 

 än Linnés och botanisternas strax efter honom. Denna art är enligt 

 Fr. Nov. Lapathum acutum Fuchs. (1543) och L. acutum crispum Tab. 

 (1688). 



* Rumex propinquus J. E. Aresch. är troligen hybrid mellan R. crispus och 

 R. domesticus (eller conspersus?). Ett exemplar i Riksmuseum, från F. Areschoug, liknar 

 mycket R. domesticus och har stora, obetydligt tandade, rundadt-hjertlika inre kalkblad, 

 ett med stor knöl (de andra med liten). Göteborg, Skåne (sälls.). 



* Rumex conspersus Htn, vanligen nära 2 alnar hög, med vågbräddade, något 

 hjertlikt äggrunda eller -äggrundt-aflånga blad och kort- och bredt-hjertlika, kort- 

 spetsade, slutligen vågbräddade och sraåtandade, hinnaktiga och nätådriga inre kalkblad 

 (ett enda knölbärande); nöten temligen långsträckt och smalnande mot båda ändarne 

 (Aresch.). — Växer spridd i södra och medlersta Sverige, vid vägar, i åkerkanter o. a., 

 mest der R. crispus och R. obtusifolius växa blandade, mera sällan bland den seduare 

 och R. domesticus, närmande sig mera än den ena, än den andra. R. gentilis Lönnr. 

 autentiska exemplar i Riksmusei Herbarium synas tillhöra en sådan grönare R. con- 

 spersus. — Blommar i Juli, Aug. 



* Rumex platyphyllus F. Aresch. växer vid Stockholm och Upsala. 



6. Tomtskräppan 



(Rumex obtusifolius L.) 

 blir vanligen 3 — 4 fot hög (stundom högre) och mycket greuig, med 

 stora, merendels öfver handsbreda, blad (isynnerhet rotbladen). Eoten, 

 stjelken och bladens medelnerv äro vanligen mörka (blåbruna). Bladen 

 äro äggrundt-hjertlika, tunna och mjuka; de inre kalkbladen slutligen 

 nervigt-gropiga, liniebreda, triangellikt-aflånga (basen tvär), hvasst tan- 

 dade, plana, alla knölbärande, deras knölar merendels gulaktiga och en 

 större än de andra. Nöten långt spetsad, bredast vid basen (Aresch.). 

 Växer vid vägar, byar, gårdar och byggnader, på eller nära od- 

 lade ställen, helst på något fuktig och skuggig mark, i södra och med- 

 lersta Sverige. — Blommar nästan hela sommaren. — Har en säll- 



