207 



dan artnamnet. Den är mest utbredd i norra och medlersta Europa 

 till östra England, men växer ocksä i Spanien och Italien (utom öarne). 

 F. ö. är den icke sällsynt i Caucaaien och Siberien. 



LXXII. ULlÅGEiE. 



i. UliHviH L. 



Blommorna 4 — 8-ståndrade, utvecklade ur egna knoppar före bla- 

 den. Frukten en nöt med bred och tunn, tvåspetsadt iirnupen ving- 

 kant. — Bladen veckade och dubbelvikta i knoppen, dubbelsågade, med 

 ra. e. m. sned bas. 



1. Älmen 



(Ulmiis «;ain|>L'.stri.s L.) 

 är vanligen ett medelstort (30 — 60 fots) träd; mera .sällan blir den 

 bortåt 80 eller 100 fot hög, med ainsbred eller bredare stam, och 

 mycket sällan ändå större. Stammen är sällan alldeles rak; dess större 

 grenar äro uppstående, de mindre utstående eller riktade nedåt, hvar- 

 igenora kronan blir temligen bred och lummig. Barken är mörkt 

 gråbrun och hos äldre träd mycket sprickig, isynnerhet nedtill; på 

 mindre grenar är den stundom korkartad och kantig. Bladen äro ovalt 

 oravändt-äggrunua eller nästan ovala, tvärt spetsade, (på öfre sidan) 

 vanligen mycket sträfva; äldre bli de gerna skefva, så att undersidan 

 vändes mera uppåt än vanligt. Blommorna äro brunröda, små, talrikt 

 gyttrade i klotrunda samlingar (mycket täta knippen). Frukterna glatta 

 eller nästan glatta. — Trädet bildar, enligt Dir. Stenberg, sina nya 

 rötter om hösten, 10 — 15 dagar innan det fäller bladen. 



Växer i skogs- och ängsmarker. Planteras dessutom mycket till 

 alléer o. d. Blommar i April, Maj, och mognar redan före midsom- 

 mar (tidigast bland våra träd). Fröet uppkommer dock vanligen först 

 våren derpå, strax sedan kälen bortgått. Trädet utbildas på 70 eller 

 80 år. Medelåldern är omkring 100—120 år, ehuru Alraen säges 

 kunna bli ända till 500 år eller mera. Riktigt gamla Almträd äro 

 likväl sällsynta, sådana t. ex. som Dir. Stenberg, enligt muntligt med- 

 delande, anmärkte vilda bland bergsklipporna vid Knista nära Sköfde, 

 hvilka (är 1864) voro 60 alnar höga med 9 alnars strtraorakrets. 



Denna nyss skildrade Alm utgör egentligen två särskilda arter: 

 Ulm US moutana Sm. (Bergalmen), eller den vanliga Almen, 

 som växer på ängar, i skogar och bergslundar till omkring 61:a bredd- 



