218 



eller tilltryckta. Bladen äro vanligen något köttiga, blekgröna och 

 rajöliga (glanslösa), nästan triangellika, vanligen starkt tandade, de ne- 

 dersta temligen stora och utstående, de andra smånigora mindre (så 

 att toppen blir smal och spetsig). Blommorna äro ganska små. Fröen 

 glanslösa, mycket svagt punkterade, trubbkantiga. 



Växer vid byar och städer, på gator och gårdar, gärden och od- 

 lade ställen, i södra och medlersta Sverige, "in plateis Upsaliensibus 

 et Visbyensibus frequentissimum" L. — Blommar i Juli, Aug. (Sept.). 

 — Förekommer stundom med grönare och mera glänsande, spetsadt- 

 tandade blad. — Utbr. genom nästan hela Europa, i Persien, Cauca- 

 sien, vestra och södra Siberien, på Canariöarne. 



Bymållan upptages redan i O. Celsii Upsala-växternas Katalog, 

 1732 (a: Chenopodium erectum etc). — Fröen sägas Icrana en smak- 

 lig gröt och den späda örten kan nyttjas såsom spenat eller till grönkål. 



6. Marmållan 



(Clienopodiuni murale )j.) 

 har uppkrökt, utbredt-grenig stjelk, något rutlikt äggrunda, spetsiga, 

 tätt och spetsigt tandade blad; blomknippena i öppna, nästan bladlösa 

 vippor. Bladen äro yngre temligen glänsande men bli äldre glanslösa 

 och t. o. m. mjöliga. Fröen äro glanslösa, hvasskantiga. 



Växer på gator och odlade eller grusiga ställen, vid murar o. d. 

 i Skåne, Blekinge och Halland. F. ö. endast på några spridda ställen 

 (såsom Göteborg, Linköping). — Blommar i Juli och Aug. (Sept.). — 

 Utbr. genom Europa utom det nordligaste; i Persien, Caucasien, Ara- 

 bien, Abyssinien, Egypten, Algerien och öknens oaser; på Canariöarne 

 och Madeira. Dessutom anmärkt på Cap, Mauritius och Nya Holland, 

 i Ost- och Vestindien och Brasilien. 



Först bekant såsom skånsk (genom Leche) och länge känd en- 

 dast som sådan tills Fries anmärkte den också i Halland och Aspe- 

 GREN i Blekinge. 



7. Mjölmållan 



(Chenoporiiiui! nlbum L.) 

 är upprat, merendels fots- eller alnshög, och har glanslösa, vanligen 

 rajöliga blad, de nedre rutlikt-äggrunda, trubbigt-bugttandade, de andra 

 elliptiska eller aflunga och nästan helbräddade. Blomknippena äro lika- 

 ledes mjöliga, nästan runda, och bilda uppräta, greniga ax. Fröen äro 

 glänsande, släta. — Roten är smalt tapplik, hvitgrå, tät och hård, och 

 hav långa, smala trådar. 



