222 



* Atriplex Babingtonii Woods. är jugre hvitpudrad, slutligen grön, och har 

 költiga (bpröda), spjutiikt-triacgellika eller -lauieltiika blad och nästan till midien saui- 

 manväxta, rnliika, på ryggeu släta eller småknöliga fruktskärmar. — Växer pä hafs- 

 stränderna i Bohuslän, Halland och Skåne. — Lindcb. Nov. 



2. Flikmållan 



(Atriplex calotlieca Fr.) 

 blir i allmänhet större, frodigare och slakare än de andra arterna (meu 

 varierar raycket), gulnar snart och har starkt saltbesk smak. Bladen 

 omvexla än mörkgröna, än bleka, stundom under silverpudrade (o: A. la- 

 ciniata L. suec). De nedre äro triangellikt spjutlika (A. hastata Sm.), 

 spetsade, bugt- eller iuskuret-tandade, de andra lansettlikt-spjutlika. Blom- 

 knippena bilda långa, endast nedtill bladiga, ax. Fruktskärmarne äro 

 nästan fria, spjutlikt-triangellika, spetsade, tätt och spetsigt flikade, 

 gröna, nätädriga, slutligen merendels J tura långa, men omvexla än 

 mindre än större och nästan bladlika. Fröen äro glanslösa. 



Växer på eller nära hafsstränderna i Skåne, Halland och Bohus- 

 län, i Blekinge och på Öland. — Blommar i (Juli) Aug., Sept. — 

 Utbr. Götarike, Danmark, norra Tyskland, Brittanicn. 



Flikmållan är en ganska utmärkt art och lätt igenkänd isynnerhet 

 pä sina blad och fruktskärmar (de sednare liknar Linnk vid Eivans, 

 Asperuginis, fruktfoder), ehuru utseendet f. ö. kan omvexla betydligt, 

 efter som den växer bland gruset eller tången pä stränderna, eller på 

 dyiga ställen eller på odlade. — Den kan, liksom de andra arterna i 

 allmänhet, variera än helt liten och mager än hela 2 alnar eller högre 

 och mycket yppig; än upprat, än utbredd på marken; än grön än 

 pudrad; med tandade och flikiga blad, med små och tumsstora frukt- 

 skärmar (Fr.). 



Leche upptäckte denna art, i Skåne, och kallade den A. laciniata. 

 Efter honom och under samma namn upptog Linné den i sin Flora 

 Suecica. I sin danska Flora (1800) framställde Eafn bra de nordiska 

 Atriplices och han kände äfven Flikmållan, ehuru han icke upptager 

 den som särskild art, hvartill Fries bestämde den i sin Mantissa III. 



3. Spjatmållan 



(Atriplex hastata L.) 

 omvexlar mest mellan i och 11 aln hög och är än grön än m. e. m. 

 gråaktigt pudrad eller rödaktig; smaken är nästan mild. De nedre 

 bladen äro triangellikt-spjutlika med utspärrade flikar, tandade eller nä- 

 stan helbräddade; de andra spjutlikt-lansettlika eller lan.settlika och hel- 

 bräddade. Blomknippena bilda brutna ax. Fruktskärmarne äro nästan 

 fria, slutligen äggrundt-triangellika (nästan rutlika), helbräddade eller 



