224 



5. Strandmållan 



(Atriplex litoralis L.) 



är 1 — 2 fot hög, rent grön eller svagt hvitpudrad, men svartnar vao- 

 ligen vid torkning, och har merendels långa och smärta, rakt-uppräta 

 eller slutligen utspärrade grenar, lansettlika eller jemnbreda blad, samt 

 raka, brutna blomax. Fruktskärmarne äro vanligen | — 1 linie långa, 

 triangellikt-rutlika, spetsade, småtandade, nedtill slutligen svälldt till- 

 hårdnade och vårtiga; de äro nästan fria men tätt tilltryckta hvarandra 

 uedtill. Fröen äro glänsande. 



Växer på södra och medlersta Sveriges hafsstränder (isynnerhet 

 dyiga). — Blommar under sensommaren och hösten. — Bladen om- 

 vexla smalare (i — 2 linier) och helbräddade, samt bredare (2 — 3| linier) 

 och glest bugttandade (o: A. marina Retz.). Hos den sistnämnda var. 

 äro fruktskärmarne också bredare och trubbigare, mera äggrunda (nästan 

 hjertlikt-triangellika). Fruktskärmarne oravexla f. ö. större och mindre; 

 stundom bli de bladartade och tumsstora. 



Strandmållan bebor nästan alla Europas kuster och är dessutom 

 anmärkt i Ungern och Siebenbiirgen och vid Burgos i Spanien. — 

 Under sin skånska resa anmärkte Linné dépna art vid Malmö "i otro- 

 lig myckenhet" och visar i Skåne-Resan (sid, 199) dess olikhet med de 

 andra Mållarterna. 



4. HaliniU!!) Wallr. 



Sam- (eller nästan raång-)byggare. Kalken hos ständarblommorna 

 (och de tvåkönade) 4 — 5-bladig, 4 — 5 ståndrad; hos spirblomraorna en- 

 dast 2 små, tretandade, hopvikta och med hvarandra hopväxta skärmar, 

 hviika tillväxa och bilda liksom en tvåörad, platt slida. Frukten stående, 

 innesluten i närande slida; grodden ringlikt krökt kring hvitan. 



1. Hafsmållan 



(Halimus pediinculatus Wallr. — Atriplex pedunculata L.). 

 En ettårig, vanligen utbredt-grenig eller till marken m. e. ra. 

 tryckt, 1 — 3 qvarters ört, som är alldeles blekgrå genom de små kli- 

 artade fjäll, hvarraed den är tätt beklädd. Bladen äro helbräddade, 

 smalt-oravändt-äggrunda, -äggrunda, -elliptiska och trubbigt-lansettlika, 

 något köttiga, nära tumslånga. Ståndarbloraraorna gyttrade i toppax, 

 spirbloramorna i bladvecken; båda slagen äro grönaktiga. Fruktslidorna 

 slutligen 2 — 2^ linier länga, hjertlikt-vigglika med utkrökta öron och 

 en tand i urskärningen; de hänga på smala, icke sällan nära i tum 

 långa skaft. 



