236 



(pondera sustinet iraraensa: L.). Härtill och för alla de ändamål der 

 man behöfver ett virke, som bra motstår nötning, är avenbok ett bland 

 de bästa träslag vi äga. Den användes sålunda mycket till hjul och 

 axlar, kuggar, valsar, klubbor, slagor, tistelstänger. Både snickare och 

 svarfvare arbeta det garna; särdeles tycka de om nedre delen på större 

 stammar, hvilken icke sällan har bruna ådror och fläckar. Också tunn- 

 bindare begagna virket till kärl för torra varor. Men till pålverk och 

 andra för omvexlande torka och väta utsatta arbeten duger det icke 

 såvida det icke är raåladt. Till bränsle är avenbok bättre än alla 

 andra träslag och gifver utmärkt goda kol. — Dessutom passar Aven- 

 boken utmärkt bra till häckar i trädgårdar, vid murar o. d., emedan 

 den blir tät, stänger väl, låter bra skära sig och växer fort; härpå ty- 

 der också namnet, som egentligen är danskt (o: Avnbög, Havenbög = 

 bok för trädgård). En sådan häck kan hvart I2:e — 30:e år nedhuggas 

 till 1 — 1^ aln; den återväxer då på lika lång tid. Ehuru Avenboken 

 är tätgrenig, växer likväl gräs därunder och dess blad skadas icke 

 mycket af insekter. — Trädet heter hos Lobelius (1581) Betulus, hva- 

 dan artnamnet. 



4. Corylus L. 



Ståndarhängena täta; deras blomskärmar håriga, upptill bredt tri- 

 angellika, nedvikta och täckande två mindre, undersidan vidväxta (o: 

 ett slags blomkalkar), de sednare bärande hvardera 4 ståndare. Spir- 

 bloramorna i små, nästan uppräta, knopplika gyttringar, hvilkas skärmar 

 äro varaktiga, hela, men utan blommor; de sednare i knoppens spets, 

 ensamma eller två inom det mycket lilla, hårlikt sargade och -delade 

 svepet; blomkalken endast en småluden hinna, med mycket litet, otyd- 

 ligt-tandadt bräm. Fruktsvepet tunnt-bladartadt, klocklikt, något kortare 

 än nöten, tudeladt och smalt- och spetsigt inskuret-tandadt; nöten m. 

 e. ra. rundad, något plattad, benhård, vårtkrönt. — Bladen dubbelvikta 

 i knoppen. 



1. Hasseln 



(Coi-ylus Avellana L.). 

 En vanligen omkring 6 alnars buske med utstående och böjliga, 

 med blekbrun, knottrig bark beklädda grenar och nästan körtelartadt 

 håriga qvistar (årsskott). Fritt och obehindradt utbildad kan Hasseln 

 bli 50 år gammal med stammen eller stammarna ända till 10 — 12 alnar 

 höga och 8 — 9 tum i tvärlinie. Veden är hvit, lätt och seg; bastet 

 grönt. Bladen äro temligen stora och tunna, nästan dubbelsågade, nä- 

 stan rundade men bredare upptill, kort- och tvärt spetsade, basen smalt 



