237 



Iijertlik. StåndaiLängena, hvilka äro gulaktiga, slaka, omkring 1^ tum 

 långa, sitta vanligen parvis; de utbildas redan under hösten och ut- 

 härda vintern alldeles bara. Märkena äro rosenröda. Nötterna med 

 sina svepen sitta vanligen 2 — 4 tillsammans, med ett gemensamt, 

 mindre, omkring 6-bladigt svepe under samlingen. 



Växer på skogsbackar och -ängar, eller vid berg, särdeles på ste- 

 nig, dock icke mager eller våt mark, i södra och medlersta Sverige, 

 och bildar vanligen lundar. Blir sällsyntare mot norden och upphör i 

 Ångermanland, Sälevads socken, i Dalarne och Vermland. — Blommar 

 mycket tidigt om våren (i Mars, April, vid blid väderlek ändå tidigare), 

 långt innan bladen utslå: "Primus flos in Suecia etc." L. (Första 

 blomman i Sverige, Hästhovan den andra). Utslår bladen samtidigt med 

 Häggen, då Desmansknopp och Lönn blomma (L.). Mognar i slut. 

 Septemb. eller börj. Octob. — En varietet (missbildning?) med nästan 

 parflikiga blad har Hr H. v. Post anmärkt vid Regna prestgård i Öster- 

 götland. — Utbr. nästan hela Europa; Caucasien. 



Hasseln är en bland de buskar, som icke tycka om skuggan inuti 

 skogarne, utan stadna vid deras kant eller bosätta sig på andra öppna 

 ställen. Sålunda kan solen vanligen obehindradt verka på Hasselbuskens, 

 såsom vi sett, redan före vintern utbildade ståndarhängen, så att de- 

 samma, om blott några vackra dagar inträffa, icke sällan, åtminstone till 

 en del, öppna blommorna mycket tidigt, spridande sitt mjöl (pollen) 

 långt innan spirblommorna äro synliga. Efter denna förtida blomning 

 kan oftast bli en eller annan månads kyla. Den egentliga, rätta blom- 

 ningstiden inträder först då när de knoppar, som innesluta spirblom- 

 morna, öppna sig och de vackert röda märkena utsticka mellan de gan- 

 ska små, ännu icke vaknade bladen. Behängd med de smala, slankiga 

 och lättrörliga ståndarhängena, har busken då ett ganska eget utseende. 

 Dessa vissna emellertid snart alldeles och affalla; snart torka också 

 märkena. De späda nötämnena synas sedan under lång tid liksom 

 döda mellan de outvecklade bladen, — men de endast bida bättre ti- 

 der. Strax på sommaren, då de nya ståndarhängena visa sig i som- 

 liga bladveck, börja de synbart tillväxa och utbildas sedan mer och mer, 

 så att de hinna utväxa och mogna innan hösten, då de lossna ur sina 

 svepen om dessa icke redan fallit till marken. Men de nya ståndar- 

 hängena förbli länge helt korta. Klädda med ett gråaktigt ludd, qvar- 

 sitta de, sedan bladen fallit, hela vintern på de bara grenarne och 

 vänta tills den tid kommer, då de, såsom vi redan omtalat, kunna bli 

 verksamma. Bjerkandee iakttog att blomknopparna gerna borttorka då 

 starkare värme inträffar under blomningen (en bland orsakerna till klen 

 nötskörd), men att de skadas mindre af 5 — 6° köld. I likhet med 



