240 



Aspvirke är temligen segt men benäget att kasta sig och kan, i 

 brist på bättre, användas till mindre bjelkar o. d. inom hus, men duger 

 icke utvändigt. Deremot är det mera användbart och varaktigt till 

 vattenbyggnader o. d. För sin hvithet och lätthet passar det bra till 

 golfbräder, till blindträd i möbler, till stängsel, takstolar och takspån. 

 Både för siu hvithet och sin mjukhet arbetas det gerna till askar, kan- 

 nor, skålar, byttor, bilder m. m., och fina fruntimmershattar kunna flä- 

 tas af tunna och smala aspspåuor. Till breda hjullötar (för sänka mar- 

 ker) användes gerna aspvirke, och asp utgör det vanliga materialet till 

 våra tändstickor. Fröullen kan, blandad med annan ull, nyttjas till 

 stoppning. Späda barken och de unga qvistarna färga behörigen betadt 

 ylle vackert och varaktigt gult. Till bränsle kan aspved begagnas på 

 orter, der det är brist på annan ved. Den ger ringa värme, nästan 

 inga och dåliga kol, men askan kan nyttjas till lut och vid såptill- 

 verkning. Färska bladen ätas begärligt af alla kreatur. Till vinterfoder 

 böra de samlas vid midsommar eller sednare. Aspbark lärer utgöra 

 bäverns väsentligaste näring. 



Aspen är så litet nogräknad att den kan växa i nästan hvad 

 jordmon som helst, ehuru den på torr och mager blir klen och små- 

 bladig. Trädet bör likväl icke tålas på eller nära ängar och åkrar 

 eller i trädgårdar, emedan det snart kan inkräkta hela marken. Om 

 våren "ger det söt laka". Linné karakteriserar det sålunda: arbor tre- 

 mula, festinans, repens, lucos constituens, equis et ovibus gråta (dar- 

 rande, brådväxt, rotkrypande, lundbildande, behagligt för hästar och får). 

 Eedan i Bauhins Pinax (1623) heter det Populus tremula. Isynnerhet 

 i södra Sverige är, enligt Dybeck, den sägen allmän att Frälsarens kors 

 varit af aspträ och att aspen derföre blifvit dömd att alltid stå med 

 darrande löf. Och "otaliga så kallade heliga lundar i vårt land 

 bestå af detta trädslag". 



* P. canescens Sm. (Giäpoppeln). Förv. i Skåne och odlad upp till medlersta 

 Sverige. 



* P. alba L. (Hvitpoppeln) likaledes. 



b) Blomskärmarna glatta (eller nästan glatta). 



* P. nigra L. (SvartpoiipL-lnl, med bredl triaiigellika, spetsade, mörka och glän- 

 sande, temligen smä blad och bred, pyramidlik krona, växer som vild i Skäue o. a. och 

 odlas till upp i medlersta Sverige ("Poppelpil"). 



* P. d il a tat a Ait. (Pyramidpoppelu), med nästan rutlika blad, mycket smal och 

 hög krona, odlas i sö3ra och medlersta Sverige. 



* P. balsamifera L. (Balsampoppeln), med äggrunda, spetsade, trubbigt-smS- 

 sågade blad. Odlad och förv. i södra och medlersta Sverige. 



