242 



2. Jolstern 



(Salix pentandra L.) 

 blir mera sällan ett träd med omkring 10 tura bred stam utan är 

 vanligast en 3 — 5 alnars buske eller ett litet träd, som har gul- eller 

 rödaktiga och klibbiga unga grenar och strax de utslå likaledes klib- 

 biga, gulaktiga blad. Bladen äro lansettlikt-elliptiska eller -omvändt- 

 äggrunda med smal spets, tätt körtelsågade, äldre ofvanpå rent gröna 

 och glänsande glatta, under gulgröna uied mörkare ådror. Blomskär- 

 marne äro håriga utom upptill; ståndarne omkring 5 (3 — 8, stundom 

 10), hvarigenom hängena bli särdeles guldgula och täta. — Bladen bli 

 med tiden mera gulaktiga än de .nudra arternas och deras sågtänder 

 utsvetta i spetsen ett gult lim, hvarigenom då man pressar växten 

 mellan papper, på detta uppkomma lika många gula punkter som bla- 

 den ha tänder (L.). 



Växer på fuktig mark, i kärr och skogsängar, vid bäckar, temli- 

 gen allmän; såsom större träd (med rnera spetsade blad) mest i våra 

 nordliga trakter; annars vanligen buskartad, stundom endast 1 — 2 alnar 

 och småbladig. Norrland tyckes vara Jolsterns egentliga hem ; den blir 

 der allmänt ett större, mer än manstjockt träd (Whlnb.). — Blommar 

 i Maj, Juni, sednare än de andra Pilarna. Mognar i Aug., Sept. — 

 Förekommer stundom med tvåkönade, tvåståndrade blommor (o: S. her- 

 raaphroditica L.), stundom med 4-ståndrade (o: S. tetrandra L. Oel.- 

 Res.). Den sednare har lansettlikt-ovala, (något snedt och temligen 

 långt) spetsade blad (Fr. H. N.). — Utbr. genom Europa (utom Por- 

 tugal, Spanien, Italiens öar, Grekland, Turkiet); i Caucasien, Siberieu, 

 på Kamtschatka, Island. 



Jolstern har behaglig lukt och är väl den vackraste bland de all- 

 männare Pilarterna, särdeles såsom träd, då den med sina glänsande 

 och stadiga blad kan påminna om söden,s Citrus-arter. Dertill är den 

 ganska nyttig eller användbar. Det som isynnerhet gör den märklig i 

 ekonomiskt hänseende, är det bomulls-surrogat den lemnar i riklig mängd 

 och hvarför den kallats Svenska Bomullsträdet. Då de mogna frö- 

 husen uppspricka, uttränger, spänstigt pösande, fröens ymniga ull lik- 

 som på bomullsväxten. Denna särdeles rikliga ull kan, blandad med 

 bomull, användas till spanad (garn), stoppning, vadd och vekar m. m. 

 eller med dun till sängkläder. Med skäl har således denna ull, hos 

 Jolstern ymnigare än hos andra arter, kallats Svensk Bomull, om hvars 

 vinnande och beredning Westbeck och Jernefelt, 1745 och 1749, för- 

 fattade särskilda afhandlingar. — Barken, särdeles hos unga, 2 — 3 års, 

 grenar, är besk och sammandragande och, intagen såsom pulver, verksam 

 mot frossor (o: Cortex Salicis Pharm.). Till att bereda klipping tjenar 



