250 



stränder o. d. allmännast planterade arten. Det är en smidio' och ly- 

 dig buske (Frutex obsequiosus L.), sora rued sina talrika vidjor bildar 

 goda (täta) skyddshäckar; kan också planteras vid lusthus o. d. i träd- 

 gårdar. De ganska långa, raka och smidiga unga grenarna (vidjorna) 

 passa särdeles bra till tunnband och större korgar, hvadan busken be- 

 nämnes Band- eller Korgpil; annars kallas den också Tysk Pil, Tysk 

 Bandpil. Korgpilen är utomordentligt snabbväxt, — på 3 år icke 

 sällan uppnående 3 famnars höjd, så att ingen bland våra buskar växer 

 fortare, högre eller lättare (L. Frutet. Suec). Den kan derföre "skattas" 

 hvart 3:e — 5:e år (tidigt om våren). — Planteras, liksom Pilar i allmän- 

 het, lätt med sättqvistar, hvilka nedstickas 8 — 10 tum djupt i behöri- 

 gen beredd, helst lös och sidländ mark. 



* Saiix moJlissima Ehrh. (Gröna Bandpilen) blir i allniänhet lägre än Vanliga 

 Bandpilen och har rödaktiga, smidiga qvistar och nästan jemnbreda, spetsade, glesfc 

 körtelnaggade, grågröna och under svagt håriga (slutligen näslan glatta), 4 tum långa 

 och nära 1/2 tum breda blad och långt håriga, utmiirkt mjuka hängen. Blommar i 

 April, Maj, innan bladen utslå. Planterad på några ställen i Skåne. Utomlands odlss 

 den till häckar och korgarbelen. — Fr. Nov. 



* Salix lanceolata Fr. (Holländska Bandjjilen), ett litet träd eller en högre 

 buske med spetsadt-lansetllika, under lätt (slutligen ulligt) silkesludna blad, odlas nu i 

 södra Sverige nästan lika allmänt som Korgpilen, isynnerhet till häckar enligt Feies, 

 som tror att den pä 1700-talet kommit från Archaugel till Holland och så till Sverige. 

 Den är mindre smidig än de båda föregående, men växer hastigare och lemnar, upp- 

 dragen som buske, de bästa tunnband. — Fr. Nov. 



* Salix Smilhiana W. (Engelska BandpilciO, som mycket liknar den Holländ- 

 ska, har i sednare tider S])ritt sig frän England, men lärer vara ursprunglig i Schweiz, 

 (Fr.). 



d. V iden (Capreee) Fr. Hängena vanligen med korta eller 

 inga skaft, utan eller nästan utan skärmblad; spirhängena 

 mest grön- eller gråaktiga. Blorakörtlarna ensamma. , Stift 

 och märken vanligen korta, varaktiga. — Träd eller buskar. 



il. Sälgen 



(Salix caprea L.) 

 blir med skyddadt läge icke sällan ett temligen högt träd (30 — 40 fot, 

 raed 5 — 10 tum bred stam och då störst bland våra vanliga Pilar) och 

 har askgrå, temligen regelbundet sprickig bark, grå- eller brunaktiga, 

 glatta smågrenar och knoppar, vanligen äggrundt- eller omvändt ägg- 

 rundt-ovala, svagt naggade eller glest sågade, ofvan mörkgröna, under 

 gråludna (unga alldeles ulligt ludna och gråaktiga, starkt nätådriga och 

 skrynkliga), icke sällan nära 2 tum breda, långskaftade blad (in petiolis 



