257 



Bland våra Pil-arter torde ingen variera så mycket till nästan alla 

 delar som Svartvidet. Sådan denna art vanligen uppträder i nästan 

 alla våra bergs- och skogstrakter är den en spenslig, glattare, 1 — 5 

 fot hög (sällan trädlik) buske med utspärrade grenar och tidigare, nä- 

 stan oskaftade och obetydligt skärmade hängen. Den har då mest 

 bredare, nästan rundade, äggrunda eller omvändt-äggrunda, men också 

 ovala eller smalare blad, hvilka icke sällan äro håriga endast på medel- 

 nerven. Också i kusttrakter och vid större vatten (der våren är tidig 

 men utvecklas långsamt) bli hängena mycket tidigare än bladen, oskaf- 

 tade och skärmlösa; i täta, fuktiga lundar bli bladen helt tunna, all- 

 deles gröna och blommorna sena. Men i våra nordliga skogs- och 

 subalpina trakter bildar Svartvidet en underart (S. borealis Fr.), som 

 antingen blir ett sälglikt träd med 6 — 12 alnar hög och 4 — 6 tura 

 bred stam och tätludna blad, eller en 3 — 6 alnars busTje med små- 

 håriga eller åtminstone slutligen glatta blad. Hos denna underart äro 

 bladen mest smalare, lansettlika, ovala, äggrundt- eller omvändt-ägg- 

 rundt-lansettlika, större (de kunna bli ända till 4 — 5 tum långa och 

 nära 2 tum breda); hängena också i allmänhet större, samtida med 

 bladen och på långa, bladiga skaft; fröhusen likaledes större ("oranium 

 raaxime macrocarpa"). 



Huru mycket Svartvidet än kan variera, utmärker det sig likväl 

 alltid, bland närslägtade arter, genom sina särdeles långt skaftade frö- 

 hus och långa stift samt med den hvitaktiga, tilltryckta hårigheten på 

 de unga, vid torkning svartnande bladen, hvilka åtminstone under blom- 

 ningen äro hårbräddade och sedan, om de bli glatta, likväl bibehålla 

 hårigheten på skaftet; på yngre torkade och svartnade blad bildar 

 hårigheten vauligen en hvit fläck eller rand längs medelnerven (Fr.). — 

 Linné bestämde och upptog Svartvidet såsom egen art i sin Flora Lap- 

 ponica, men sammanslog det sedan i Flora Suecica med Grönvidet (o: 

 S. phylicifolia (3). Det kan användas nästan som Bandvidet. Dess 

 rötter binda bra marken på stränder och i lösare kärr. 



18. Myrvidet 



(Salix versifolia Whlnb.) 

 är en endast 1 — 2 alnar hög buske med vanligen brunaktiga grenar 

 och högst 1 — 1' tum långa, nära ^ tum breda, vanligen nästan ovala, 

 men på somliga grenar lansettlika, snedspetsade och helbräddade, under 

 starkt-ådriga och merendels tilltryckt gråludna (men slutligen glattare), 

 blad, hvilka vid torkning gerna bli brunaktiga. Hängena äro samtida 

 med bladen och på bladiga skaft; fröhusen 2 linier långa, grönaktiga, 

 vanligen glest och svagt håriga, kort skaftade men med långt stift. 



1 7 



Nyman. Sv. Faneiog. II. * 



