262 



eller tuklufna. Bladen äro vanligast näslaii lansettlika och nästan lika 

 trubbiga i båda ändarna, noycket bleka, snarare gråaktiga än isgrå 

 (Whlnb.), isynnerhet på undersidan klädda med temligen glesa och till- 

 tryckta, glänsande hår; högst upp på fjellen bli de spetsade och all- 

 deles gråludna. Men Gråpilen bildar hybrider, särdeles ra-ed Svartvidet 

 och Grönvidet, och hos dessa mellaiiarter bli isynnerhet bladen icke 

 sällan ganska olika de hos den egentliga arten annars vanliga. — 

 Bland O. Iludbecks d. y. under Lapplands-resan (1695) målade Pilar 

 är också Gråpilen, hvars art Linné bestämde i Flora Lapponica och 

 Wahlenberg närmare beskref i sin, der han också omtalar att Lap- 

 parna i de omkring 2 alnar höga, gråaktiga buskdnnear — de kalla 

 dem Sirka ■ — , som denna Pil bildar och bvilka äro de sista sådana 

 på fjellen, uppslå sina sommarbostäder. Att de då också använda denna, 

 närmast tillgängliga, buske till bränsle är helt naturligt. 



23. Blåbärspilen 



(Salix inyrsinites L.) 

 är en v.anligen mycket grenig och rikbladig, omkring fotshög eller nå- 

 got högre buske (men kan stundom bli nära alnshög, stundom åter 

 endast 3 — 5 tura) med utstående, stundom nedtryckta, stadiga, svart- 

 bruna grenar. Bladen äro ova!a eller omvändt-äggrundt-ovala, något 

 rutlika, sågade, starkt-ådriga, temligen hårda och varaktiga (vanligen 

 sitta de vissnade qvar öfver vintern), gröna och glänsande, unga glest 

 långhåriga men slutligen glatta, icke sällan något dubbelvikta och ut- 

 krökta (sneda), högst | tum breda. Hängena äro ^ tum långa, tjocka, 

 uppräta (mest i qvisttopparne), grå- eller brunaktiga; blomskärmarne 

 besatta med längre, glänsande hår; ståndare och märken blåa; frö- 

 husen stora, omkring 3 linier långa, vanligen ludna och icke sällan 

 vridna. 



Växer på fuktig eller något kärrig mark i fjellen, isynnerhet de 

 högre, ymnig. Blommar i Juni, samtidigt med bladens utveckling. -^ 

 Omvexlar med mindre, nästan helbräddade blad. — Utbr. Karpaterna, 

 Alperna, Pyrenéerna (sälls.), Skottland, Island, Norge, norra Sverige, 

 Lappland, Samojedien. 



O. EuDBECK d. y. anmärkte och lät måla denna Pil under sin 

 lappska resa och Linné bestämde och skildrade arten i korthet i sin 

 Flora Lapponica. Båda liknade den vid Blåbärsbusken och den sed- 

 nare omtalar också såsom något utmärkande dess "blåaktiga blommor". 

 Wahlenberg säger att den har nästan samma utseende och mörka färg 

 som Dvergbjörken. Med denna och andra småbuskar — Kråkris (Em- 

 petrum), Andromedae (Cassiope), Krepling (Azalea), Rhododendron (i 



