263 



Lappland), Örtpil och andra sinåpilar — intager Blåbärspilen rummet 

 närmast snögränsen, och under dem växa högre Pilar (S. glauca, S. 

 lanata, S. hastata var., S. Lapponum) ända till den öfre björkgränsen 

 (vanligen vid omkring 2000 ). 



2A. SmåträdpileQ 



(Salix arhuscula L.) 

 blir som bäst utvecklad upprat, omkring fots- (eller stundom alns-)hög, 

 med till en vacker krona närmade, smärta, glänsande grenar, och lik- 

 nar dä ett litet träd (h vadan namnet); men den kan också bli mycket 

 lägre, så att den t. o. m. kryper med grenarne. Bladen äro vanligen 

 gulaktigt gröna och glänsande-glatta, under m. e. m. blåaktiga (isgrå), 

 nästan lansettlika eller smalt-elliptiska, naggsågade (mest omkring mid- 

 ten), vanligen omkring ^ — i tum breda vid niidten och nära 1 tura 

 långa; men de variera smärre. Hängena, hvilka sitta på bladiga skaft, 

 äro sena, smala; blomskärmarne krushåriga; fruktämnena hvitludna (stun- 

 dom slutligen nästan glatta), nästan oskaftade; körteln nästan trådlikt- 

 klubblik. 



Växer vanligen på öppna och något torra ställen i Lapplands, 

 Jeratlands och Herjedalens fjelltrakter. — Blommar i Juni. — Utbr. 

 Lappland, Sverige, Norge, Skottland; Pyrenéerna, Alperna, Karpaterna, 

 Caucasus; södra Siberien, Grönland. 



Denna art bildar, då den utvecklar sig som bäst, en liten täck 

 buske, som utmärker sig med sin trädlika grening och sin rena, gul- 

 aktiga (aldrig svartnande), glänsande grönska. Enligt hvad PIartman 

 upplyst, anmärktes och målades Småträdpilen redan under O. Rudbecks 

 d. y. lappska resa, ehuru egentligen Linné, i sin Flora Lapponica, 

 bestämde arten, hvilken sedan Wahlenberö o. a. närmare beskrifvit. 



* Salix ovata Ser. väser sällsynt på Lapplands, Jemtlands och Herjedalens 

 fjellar. 



* Salix sarmentacea Fr. växer på ett par fjell i Herjedalen. Har vanligen 

 3 ståndare. 



35. Nätpilen 



(Salix reticulata L.) 

 är helt lågväxt och delad i starka, utbredda eller nedtryckta, med grå- 

 aktig, slät bark beklädda grenar; smågrenarne äro vanligen rödaktiga 

 och bära endast 3 eller 4 blad, hvilka merendels äro bredt elliptiska 

 eller nästan kretsrunda, helbräddade (stundom intryckta), läderartade och 

 slutligen glatta, under hvit- eller blågrå och gropigt-nätådriga, \ — 1 

 tum breda, och ha långa, vanligen röda skaft; också undersidans åder- 



