266 



nästan endast bladen och de olikheter som dessa förete, och då han 

 mest uppmärksammade dessa delar, hvilka i allmänhet utgöra just det 

 föränderligaste hos Pilarne, kan hans derpå grundade art-uppställning 

 icke betraktas såsom någon egentlig indelning af dessa växter. En 

 säkrare sådan lemnade deremot Wahlenberg — den grundar sig på 

 olikheter hos fruktämnet — i sin Flora Lapponica, der han dessutom 

 närmare, också till blomdelarne, beskref och med teckningar upplyste de 

 lappska Pilarterna. Men det är klart att vid detta och andra slägten 

 (t. ex. Eosa, Ilubus, Hieracium), der arterna inbördes ha så många olika 

 beröringspunkter, hvarje indelning efter blott ett enda kännetecken gerna 

 måste söndra närmast beslägtade arter och sålunda bli onaturlig. Den 

 enda här möjliga naturliga indelning är i grupper med kännetecken 

 hemtade från växtens alla delar. Pbies var den förste, som för detta 

 slägte lemnade en sådan indelning, i sin "Uppställning af de svenska 

 Pil-arterna" i Physiographiska Sällskapets Årsberättelse för 1824, bibe- 

 hållen och vidare utvecklad i hans monografiska "Commentatio de Sali- 

 cibus Sueciae" i Mantissa I (1832), hvilken upptager resultaterna af 

 både äldre och nyare (dels egna dels Lsestadii o. a.) undersökningar, 

 och med sednare tillägg (i de andra Mantissorna, i Botaniska Notiser, 

 i Summan) utgör en vigtig källa för kännedomen om våra Pilar. An- 

 dersson, som flera gånger besökt det rätta pillandet, Lappland, utgaf 

 1845 sina "Salices Lapponiae". Genom sådana — en Linnés, Wahleu- 

 bergs, Fries', Laestadii, Hartmans, Anderssons — och andra arbeten 

 eller undersökningar ha våra Pilar blifvit utmärkt väl utredda; hos oss 

 ha de längesedan upphört att vara "botanicorum crux et scandalum". 

 Och rörande Pil-slägtet i sin helhet har Andersson i Vetensk.-Akade- 

 raiens Handlingar nyligen utgifvit första delen af sin efter mångåriga 

 studier i naturen och med det rikaste material utarbetade Mouographia 

 Salicura. 



Nordliga länder och fjelltrakter utgöra i allmänhet Pilarnas bästa 

 hem; der uppträda de i talrika både arter och individer och under 

 mycket vexlande former. Också äro de med sin tidiga blomning och 

 sina små, snart mognande, frön liksom skapade för dessa länder och 

 trakter med deras korta sommar. Dessutom gro deras frön, under gyn- 

 nande omständigheter, såsom då de komma pä skyddade, fuktiga stäl- 

 len, i allmänhet ganska fort, så att man om hösten kan träffa temli- 

 gen stora utur frön uppkomna pil-plantor. 



