272 



ståndrade eller det medlersta icke sällan 3- (skenbart 6-)ståndradt. 

 Spirhängena äro turaslånga ocli smalare, något uppkrökta, gröna och 

 (märkena) röda; de utvecklas ur 2- eller 3-bladiga knoppar ora våren, 

 Fruktkottarna äro slaka, omkring tumslånga. Nötterna smalare än hinn- 

 kanten. 



Växer, vanligen såsom ett mer eller mindre allmänt skogsträd, i 

 hela Sverige, från Skåne ända upp till 70:de breddgraden, på ganska 

 olika, både bättre och sämre mark, såsom än i lera, än i grusjord, 

 än i saudmo. — Blommar mest i Maj, just då bladen utslå; mognar i 

 slut. Aug. eller börj. Sept., då de små nötterna ("fröen") lossna ur de 

 ännu på trädet hängande kottarna och blåsa omkring medelst sina 

 vingar. 



Egentligen utgör Björken tvenne egna, visserligen i det hela tem- 

 ligen lika men dock i allmänhet lätt åtskilda arter: 



Betula verrucosa Ehrh., som i allmänhet växer mera på torr, 

 ofta nog stenig eller klippig mark, icke sällan i ängar och hagar 

 eller på backar. Den har glatta och kådprickiga årsskott, äldre spric- 

 kig bark, spetsadt triangel- eller rutlika, dubbelsågade, alltid glatta 

 blad, och kottefjällens sidoflikar äro utspärrade eller något nedkrökta. 

 Saknas nästan alldeles i Lappland och fjelltrakterna. — Varierar tem- 

 ligen mycket. Så har man, särdeles i bergstrakter (Dalarne o. a.) 

 anmärkt en lågväxt varietet (3 — 5 alnars träd) med små, bredt-rutlika 

 (bredare än långa), trubbiga eller mycket kort spetsade blad (Fr. Herb. 

 Norra, och Summa). — Till bladen särdeles utmärkt, men egentligen en- 

 dast en missbildning, är den s. k. Ornäs-Björken (Betula alba /3 

 dalecarlica L. Suppl.), som växer vid Lilla Ornäs i Dalarne. Den har 

 3-skuret och till nära midten delade blad, hvilkas flikar äro smalt tri- 

 angellika och långt, m. e. m. tillbakakrökt, spetsade; qvistarna långa 

 och mycket hängande. Proviiicial-läkaren i Dalarne, D:r C. M. Blom, 

 som i V. A. H. för 1786 först beskref trädet under benämningen Be- 

 tula hybrida (Ornäs-björken), erhöll 1785 underrättelse ora att detsamma 

 växte vid Ornäs säteri "och tillhörde Sekreteraren Välborne Herr Hjort 

 af Ornäs". Han underrättar om att det 1767 varit föga mer än finger- 

 tjockt och knappt 3 alnar högt; att det uppväxt på steubundeu, ler- 

 och grusblandad hårdvall bland vanlig björk, tall och gran, samt några 

 rönntelningar. H. lät flytta det in i en "slagtägt" bredvid mangården 

 och 1768 in i sjiilfva trädgärden der det nu står. Han skickade också 

 s. å. blad till Linné, som i bref "förklarade deröfver icke allenast sin 

 erkänsla utan ock värkelig förundran" och önskade den för Upsala 

 Trädgård, "at Herr Lands-Secreteraren taktes vara af den raisonabilitet 

 och skänka det till Upsala Academiska Trägård och åt Riksens Ung- 



