276 



sockerhaltigare är den, ju lägre ned desto vattenhaltigare. Efter tappnin- 

 gen böra borrhålen igenpluggas; man märker då icke någon skada på 

 trädet, men det påstås att det går miste om årets tillväxt. Somliga 

 dricka denna laka, nyss runnen ur trädet, såsom ett medel mot sköibjugg, 

 mask och grusplågor. Men vanligare bereder man deraf ett champagne- 

 likt vin; den kokas då, skummas och leranas att jäsa sedan man tillsatt 

 socker och något kryddor. 



* Betula inlermedia Thom. är vanligen en omkring 3 alnars buske, men blir 

 stundom ett litet tiäd, och har mer och mindre rundade men nästan spetsiga (än mera 

 äggrunda än mera ovala), ojemnt- och spetsadt-dubbelsagade, tydligt näiiidriga blad och 

 uppräta, nästan ovala fruktkottar; kottefjällens flikar smala, sidoflikarna upjjsiående, nä- 

 stan lika stora; nötterna omkring lika breda som hinnkanlen. — Växer i fjelltrakterna 

 och Vermland (bergslagen o a.l. — Liudeb. Novit. — Larss. Verml. Fl. |B. subalpina 

 och B. oycoviensis). 



* Betula alpest ris Fr. växer i Ijelltrakterna. Dess blad äro nästan runda eller 

 rundadt-rutlika, trubbsågade, med än mycket bredt vigglik än något hjerllik bas. (En- 

 ligt Fr. Herb. Norm.). Htn Handb. ed, 2 (B. humilis). Fr. Sum. 



2. Dvergbjörken 



(Betula nana L.) 

 är en lågväxt och mest nedtryckt buske med vanligen omkring 10 — 15 

 tum långa stammar eller grenar, rundade (nästan kretsrunda eller något 

 bredare upptill), omkring 4 — 5 linier breda, naggade, tydligt nätådriga, 

 glänsande-glatta, hårda blad (hvadan troligen Vesterb. K lingris). Ro- 

 ten är mycket seg och utbreder sig vidt omkring. Stammens bark är 

 nästan svartbrun. Hängena äro uppräta, nära g tum långa. Ståndar- 

 hängena vanligen ur egna knoppar nedom spirhängena, rödbruna med 

 gula knappar; endast det medlersta blombladet (fjället) är 2-ståndradt; 

 de båda andra äro 1-ståndrade. Spirhängena äro smalare än ståndar- 

 hängena och gröna, med rödaktiga märken. Fruktkottarna nästan upp- 

 räta; kottefjällens sidoflikar uppstående, jemnsmala; nötterna bredare än 

 hinnkanten. 



Växer mycket allmän på fjellen samt i Lapplands, Norrlands och 

 Dalarnes kalla och magra kärr, men annars (Vester- och Östergötland, 

 Nerike, Vestmanland och Vermland) mindre allmän eller endast spridd 

 till ned i Småland, till Bohuslän och Halland. Stiger på fjellens 

 torra och hårda backar i allmänhet högre upp än någon annan buske 



— och fjellen äro onekligt Dvergbjörkens rätta hem ; den bekläder 

 icke sällan hela fjellåsar till flera mils längd (L.). Och vid Nordkaps 

 yttersta rand, der ett högst ringa antal växter uthärda, kryper ännu 

 denna (Whlnb.). — Blommar i Maj, Juni, och samtidigt utslå bladen. 



— Omvexlar till storlek och utseende; på de torra fjellen endast qvartera- 



