279 



med användningen, eller kan vara beslägtadt med porssa, forssa, eme- 

 dan en sjudnin» eller jäsning, ett porssande, uppkommer när växten läg- 

 ges i vörten (Dybeck). Men då växten på Gotland kallas Purs, är det 

 också möjligt att ordet kan komma af det gotländska bust (burst) 

 ^= borst, som då skulle häntyda på stelheten i buskens grenar och 

 blad (Säve). Vare härmed huru som helst, så är det säkert att Por- 

 sen i hela forntiden var allmänt känd och begagnad i stället för humle; 

 den hörde således till vigtigare växter, och våra gamla landskapslagar 

 innehålla vitesbestämmelser för dess hemtning på annans mark utan 

 egarens tillåtelse. Porsöl omtalas och prisas mycket i gamla handlin- 

 gar, visor och berättelser, och att det ännu i Gustaf Ls tid brukades, 

 åtminstone i de norra orterna, synes af visan om "Konung Gösta den 

 I och Dahlkarlarna", i hvilken talas om "det starka porsöl", och i 

 Vestmanlands och Nerikes skogsbygder lärer än i dag pors begagnas 

 allmänt af fattiga i stället för humle (Dybeck). Med pors kryddadt 

 öl eller dricka skall ha behaglig smak, men är icke blott mycket ru- 

 sande utan orsakar också svår hufvudvärk ra. ra. (men "kanhända en 

 långvarigare kokning och skuraning mildrar denna verkan"); buskens 

 blotta lukt, särdeles under varma sommardagar, besvärar mången. Sma- 

 ken är kryddartadt besk. Isynnerhet bladen ha, såsom dekokt o. d., 

 använts utvärtes mot utslag m. m. (växten har varit officineli under 

 namnet Myrtus Brabantica). Färska bladen, kokade i vatten, färga alun- 

 betadt ylle gult. Pruktkottarna lerana vid upphettning i kokande vat- 

 ten ett slags vax ehuru till ringa mängd. 



Porsen skall i Vestergötland och Bohuslän kallas Körning, 

 Tiärning, säkerligen för växstället (kärn ----^- liten skogssjö). Somliga 

 gamle botanister kände den under benämningen Gale (etc), hvilken 

 Linné bibehöll som artnamn under det han till slägtnamn antog Plinii 

 Myrica, ett namn som redan Frankenius använt (Myrica septentriona- 

 lium etc. 1638). 



LXXIX. CONIFER^. 



(Barrträd.) 



1. ABIETINE^.. 

 Ståndarfjällen nästan vigglika, bärande på undre sidan (insidan) 

 de 2 långa, enrummiga knapparna. Spirblommorna i kottar, neraligen 

 2 omvända fröämnen bredvid hvarandra nedtill på karpellbladens insida; 

 i 



