284 



dessa olikheter är Tallen ändå alltid samma träd, — det nordiska, kåd- 

 rika, ständigt e^röna, frihetsälskande (klippning icke tålande) skogs- 

 trädet (arbor septentrionalis, resinosa, sempervirens, silvatica rainirae to- 

 piaria: L.). 



S. Abies DC. 



Sambyggare. Ståudarhängena ensamma (ur särskilda knoppar), 

 spridda eller närmade pä qvistarnas sidor vid eller under årsskotten. 

 Spirkottarua (o: de blommande kottarna) ensamma i grenspetsarna; deras 

 karpellblad tillbakakrökta, större än de borttynande blomskärmarna. 

 Kottefjällen tunna, upptill tunnare, med nästan tvärtrubbig, sargtandad 

 spets. 



1. Granen 



(Abies excelsa DC. — Pinus Abies L.). 



Blir icke sällan ett högt (nära 100 fots) träd med rak, 2 — 3 fot 

 bred stam, som smalnar smånigora ända upp till spetsen, har sprickig 

 men temligen slät, gråaktig bark och smala, kretsvisa grenar, de nedre 

 m. e. ra. riktade nedåt, de andra nästan vågräta och smånigom kortare, 

 hvarigenom en hög och spetsig krona uppkommer. Smågrenarne äro 

 tvåradigt armgreniga, sä att deras qvistar utgå åt båda sidorna i samma 

 plan (ehuru de äldre kunna hänga nedåt), hvarigenom dessa grenar bli 

 nästan platta. Rötterna utbreda sig, 10 eller 11 tum under markens 

 yta, nästan vågrätt och mycket långt; — redan hos ett 20 års träd 

 sträcka de sig vanligen hela 10 eller 12 alnar från medelroten (Dir. 

 Stenberg). Bladen (barren) äro korta (icke turaslånga), jemnsmala, fyr- 

 kantiga, m. e. m. hoptryckta, kort-uddspetsiga, rent mörkgröna, glatta 

 och glänsande, nästan tvåsidigt spridda. Ståndarhängena äro nära 

 I tum långa, smalt-äggrunda, unga purpurröda (något smultronlika), 

 sedan gröngula med röda knappband; spirkottarne större, purpurröda, 

 uppräta. De utväxta kottarne äro hängande, 3 — 5 tum långa, rödbruna, 

 nästan trinda (cylindriska); de mogna samma år. Kottefjällen äro nä- 

 stan rutlika; de bilda (L.) 8 spiral-rader, med vanligen 20 — 23 fjäll i 

 hvar spiral; under hvart fjäll äro 2 frön och således stundom 368 frön 

 i en kotte (vanligare äro de omkring 200). Hjertbladen 8 — 9. 



Ett allmänt skogsträd, som älskar något fuktigare, lagom mager 

 mark, helst lerbotten och dälder eller sluttningar åt norden. På sank 

 mark växer Granen trögt, men virket blir då segare. Går öfver 68:de 

 breddgraden, men stiger på fjellen i allmänhet icke så högt upp som 

 Tallen, d. v. s. närmar sig mindre snögränsen än denna. Endast undan- 

 tagsvis går Granen högre än Tallen, såsom på Qvickjocks-fjellen (snögr. 



