292 



LXn. CALLITRICHINEiE. 



t. Callitriehe L. 



Ettåriga, teraligea små vattenväxter, vanligen sam- eller tvåbyggare, 

 med motsatta blad och enstaka, obetydliga, bara, dels 1-ståndrade dels 

 1-spirade bladvecksblommor. Ståndarknapparna gula, strängarna hvita; 

 stift och märken hvitaktiga. 



1. Tårlonkea 



(Callitriehe verna L.) 

 har blekt- och matt gröna blad, de öfre 3 — 5-nerviga, vanligen rosett- 

 likt närmade i vattenytan och tjockare än de andra (undervattensbladen); 

 alla äro smalare vid basen. Blommorna ha två små och hinnartade, 

 hvitaktiga, m. e. m. skärlika skärmar. Ståndärbloramorna sitta mest 

 upptill, mellan rosettbladen; strängen är lång. 



Växer i eller invid kärr, källor, diken o. a. stillastående vatten, 

 mera sällan i rinnande. — Blommar (och mognar) hela våren och som- 

 maren ända till Aug., Sept. — Är numera delad i flera arter: 



Callitriehe stagnalis Se, större än de andra, med alla blad 

 spadlikt-omvändt-äggrunda och 3 — 5-nerviga, mycket krökta blomskärmar, 

 varaktiga och slutligen nedkrökta stift, spärrade (korsvisa), rundade, 

 vingkantade fruktrum (karpeller). — Södra och medlersta Sverige, men 

 mindre allmän. 



* C. verna Kiiiz. har undervattensbladen mindre och smala, stiften ovaraktiga, 

 nästan uppräta. Växer i södra och medlersta Sverige. 



Callitriehe polymorpha Lönnr. har vanligen rosettbladen om- 

 vändt-äggrunda eller nästan elliptiska, 3-nerviga, de andra nästan jemn- 

 breda och 1-nerviga, med tvär eller urnupen spets; mera sällan, särde- 

 les i rinnande vatten eller på uttorkade ställen, bli alla bladen jemn- 

 breda. Blomskärmarne äro nästan raka eller skärlika. Stiften kortare. 

 Fruktrummen (karpellerna) parvis temligen närmade (nästan parallela), 

 nästan okantade. — Allmän öfver hela Sverige, omvexlande betydligt 

 till storlek och blad, än 5 — 10 tum och flytande (i djupare eller rin- 

 nande vatten), än endast en eller annan tum och icke sällan krypande 

 (i grundt vatten eller på uttorkade ställen). Det är denna art som, 

 åtminstone till största delen, utgör Callitriehe verna L. Fl. Suec. och 

 hvars märkligaste varieteter Linné omtalar redan i sin Flora Lapponica. 



Callitriehe hamulata Kiitz., med de öfre bladen omvändt-ägg- 

 runda eller alla nästan jeranbreda, krökta och i spetsen kroklika blom- 

 skärmar, varaktiga och ganska långa, ut- eller nedkrökta stift, spärrade. 



