LnXII. ORGHIDEI. 



1. CYPRIPEDIE^. 

 Ståndarne egentligen 3, men deii medlersta kalkbladlikt ombildad 

 (steril); knapparna tvårummiga, vidväxta strängarnas inre sida. 



i. Cypripedium L. 



Blomkalkens båda yttre sidoblad riktade under läppen och samman- 

 växta. Läppen uppblåst-skolik. Märket stort, mellan ståndarne och 

 täckt med den kalkbladslika. 



1. GttckHSkoD 



(Cypripedium Calceolus L.).. 



En omkring fotshög, stor- och skönblommig, något hårig ört med 

 krypande rotstock och 3- eller 4-bladig, 1- (sällan 2-)blommig stjelk. 

 Bladen äro nästan slidlösa, spetsadt-ovala, nästan veckigt nerviga, tunna, 

 omkring 3 eller 4 tum långa, det blomman närmaste litet, skärmlikt. 

 Blomman lutar något; läppen, som liknar en uppblåst, nästan päronlik 

 sko med trång öppning, nästan hänger och är gul, tumslång, kortare 

 än de andra Ii tura långa, purpurbruna, nerviga kalkbladen, hvilka 

 tyckas vara 4 emedan de två nedersta äro sammanväxta; de båda inre 

 kalkbladen äro smala och långt spetsade. Pelaren är inkrökt, gulaktig 

 med röda prickar på den kalkbladslika ståndaren, som är köttig, ellip- 

 tiskt äggrund, under kölad, kröker sig öfver läppens öppning och täc- 

 ker det nästan elliptiska märket såsom en slags sköld. 



Växer pä skuggiga, bördiga ängar och i skogsmark, isynnerhet på 

 kalkbotten, sällsynt: i Vester- och Östergötland, på Öland och Gotland, 

 i Vermland (bergslagen), Nerike, Roslagen och sedan till upp i Jemt- 

 land och Urae-Lappraark (Stensele). — Blommar i Juni eller Juli. — 

 — Utbr. medlersta och norra Europa, norra England (mycket sälls.), 

 Pyrenéerna, norra Italien (Alperna), södra och medlersta Eyssland. 



En bland vår Floras märkligaste växter, utmärkt isynnerhet för 

 sin stora, vackra och, till och med bland Orchidéerna, egendomligt bil- 

 dade blomma. Också är det på blomläppens ovanliga skapnad, som 

 örtens, både vetenskapliga och icke-vetenskapliga, namn häntyda. Cal- 

 ceolus betyder nemligen en liten sko, och hos somliga gamle botanister 

 (DoDONseus 1583) heter växten Calceolus Marianus, d. v. s. J. Marise Sko; 

 i slägtnamnet, hvilket Linné först begagnade i sin Flora Lapponica, 

 menas deremot den cypriska gudinnans (Veneris). Vanligaste svenska 



