300 



1 Myggyxnet 



(Malaxis paludosa Sw. — Ophrya paludosa L.) 



är vanligen endast 3 — 5 tum högt, 2 — 4-bladigt, ocb har femkantig stän- 

 gel, hvilkeu utgår från den ärtstora stamknölens sida, så att nästa års 

 stamknöl sitter högre än årets, under hvilken åter icke sällan en eller 

 annan gammal stamknöl med sin stängel qvarsitter; således vanligen 2 

 eller 3 "lökar" under hvarandra med mellanrum (stängel) emellan. Egent- 

 lig rot saknas. Bladen äro ovala och nästan spadlika eller elliptiska, 

 små, 3 — 5 linier breda; slidan omkläder stamknöleu och i kanterna 

 eller spetsen äro de på insidan betäckta med små köttiga, vårtlika kora 

 (groddknoppar). Blomaxet är sällan kortare än stängelns blomlösa del. 

 Blommorna äro grönaktiga, liniebreda ; skärmarne lika långa som frukt- 

 ämnet. Kalkbladen äggrunda men de inre kortare. Läppen är ägg- 

 rund, spetsad, lika lång som de inre kalkbladen. 



Växer i vattenrika kärr och mossar med gungdy, mellan mult- 

 nande Hvitmossa (Sphagnum), sällsynt eller teraligen sällsynt och i som- 

 liga landskap (t. ex. Lappland) icke alls. — Blomvnar i Juli, Aug. — 

 XJtbr. raedlersta och norra Europa, Brittanien, Ungern, Siebenbiirgen. 



Myggyxnet utvecklas bäst och ymnigast under varma somrar, då 

 kärren der det växer bli mera torra, eller då en våt sommar följer på 

 en mycket varm och torr. Det enda växställe Linné (Fl. Suec.) kände 

 för detsamma, var Jumkilskärret vid Upsala, till hvilket han årligen 

 med "Botanophili Upsalienses" anställde excursioner; såsom upptäckare 

 nämner han "DD. Petr. Bergius". 



Hos Myggyxnet hoptorkar ståndarknappen mycket tidigt, så att 

 pollenmassorna ligga fria då blomman utslår, endast medelst en liten 

 klibbig droppe hängande vid rostelli (näbbens) spets. En insekt, som 

 insticker hufvud eller tunga i blomman, måste nödvändigt beröra denna 

 droppe och således medföra pollenmassorna till andra blommor, der de 

 genom sin ställning på insekten lätt råka märket. • 



2. Enbladiga Myggyxnet 



(Malaxis inonophyllos Sw. — Ophrys moiiophyllos L.) 

 blir 5 — 7 tum högt, med vanligen 1 eller stundom 2, mycket sällan 

 3, långt slidade blad och långt, ganska smalt blomax. Stängeln är 

 trekantig, med bladlösa slidor under bladet (eller bladen). Stamknö- 

 larna smala, bladlösa, bredvid hvarandra; äro vanligen 2, en äldre och 

 en yngre, den sednare rottrådig. Bladet ovalt eller nästan äggrundt, 

 relativt stort. Blommorna äro blekgula, ännu mindre än föregående 

 arts, knappt liniebreda; skärmarne kortare än fruktämnet. Blomkalkens 



