302 



midtflik spetsigt-äggrund, skålig, blekt rödstrimmig; sporren något röd- 

 aktig. Fruktämnet är nästan klotrundt eller päronlikt. 



Växer i mörka skogar, mest på murket trä, bland multnade blad, 

 mycket sällsynt och på vidt spridda punkter och icke alla år, i Skåne 

 (bokskogar), Småland (Femsjö), Södermanland, Vestmanland, Dalarne, 

 Helsingland, Ångermanland, Jemtland och Lule-Lappmark, men endast 

 på ett eller annat ställe i hvart landskap. — Blommar mest i Aug. 

 — Utbr. nästan endast norra och medlersta Europa. 



Denna högst utmärkta och sällsynta växt vanns först i sednare 

 tider åt vår Flora. Fries upptäckte den, i Aug. 1816, i Bökebergs- 

 skogen (en mycket gammal granskog) nära sjön Färgen vid Femsjö, 

 och strax derefter prydde den, tecknad af Swartz, Svensk Botanik. 

 Den 7 Sept. 1824 anmärkte LeesTADius växten vid Bjertrå i Ånger- 

 manland, och 1825 fann J. G. Clason densamma i Dalarna vid Jock- 

 sälls fäbodar i Orsa socken. Eget nog upptäcktes det nordligaste väx- 

 stället, Jockmock i Lule-Lappmark, af en Breslauer-botanist, Wichura, 

 som 1856 besökte Lappland. Enligt Fries' Mautissa 111 är den skån- 

 ska växten (bokskogarnas) olika den nordligare eller barrskogarnas, hvil- 

 ken är mycket spensligare, har mindre uppsvälld stängelbas och hvit- 

 aktigt-rödletta blommor. 



Växande i skogarnas mörkaste skugga — den tål icke alls någon 

 3ol — och för sin färg svår att urskilja från marken eller vissnade 

 örter och blad, undgår Snuveblomman lätt botanistens uppmärksam- 

 het, särdeles som den vanligen uppträder mycket sparsamt, i högst 

 ringa antal individer (dock på ett ställe i Jemtland, Sunne socken, 

 "copiosissima": Fr.). Att en så sällsynt växt icke kan ha erhållit något 

 egentligt folknamn, är naturligt. Det namn vi antagit, är användt af 

 växtens svenska upptäckare och härledes från "skogssnuva". Andra kalla 

 den Skogsfrubiomma. — Blommorna lära ha stark lukt. 



5. NEOTTIDE^. 

 Ståndarknappen fri (rörligt vid växt). Pollenmassorna pulverartade 

 eller korniga, 2, svanslösa eller nästan svanslösa. — Krypande rotstock 

 eller knippad rot. 



9. Cephalanthera Rich. 



Kalkbladen nästan klocklikt slutna; läppen genom en djup in- 

 skärning på hvar sida nära midten delad i tveune leder, den inre 

 mycket skålig och parallel med pelaren. Pelaren utdragen; knappen 

 kort skaftad; pollenmassorna korniga, utan hållare. — Orter med knip- 



