303 



padt-trådig rot, bladig stjelk och vackra blommor i glest ax; frukt- 

 ämnet vridet. 



1. Rödsysslan 



(Ceplialanthera rubra Rich. — Serapias rubra L.) 

 är omkring fotshög, merendels endast 3-blommig, upptill smått körtel- 

 hårig, och har svärdlikt-lansettlika, starkt nerviga, 2 — 3 tum långa blad 

 och rosenröda, | tum breda blommor. Bloraskärmarne äro kortare än 

 fruktämnet. Kalkbladen nästan lika långa, spetsiga; läppen högt strim- 

 raig (och hvitgul), dess yttre led äggrund, spetsad. 



Växer i skogar och på torra skogsängar (med kalkbotten) på Got- 

 land, i Östergötland (endast två ställen), vid Stockholm på ett par 

 ställen, på Utön och Dalsland (ett ställe). — Blommar i Juli. — Utbr. 

 nästan hela Europa (utom bl. a. det allra nordligaste och Irland, Por- 

 tugal, Sardinien, Greklands öar); Caucasien, vestra Siberien. 



J. P. Rosén upptäckte Rödsysslan, såsom svensk, på Gotland 

 1816—18 (Whlnb. i N. Acta Upsal. VIII). 



2. Svärdsysslan 



(Cephalanthera ensifolia Rich. — Serapias Helleborine ^ L. anec.) 

 är fotshög eller högre, glänsande-glatt, och har 2 — 3 tum långa blad, 

 de nedre svärdlikt-lansettlika, de andra nästan jemnsmala och vanligen 

 icke 2 linier breda; de öfversta bladen nå icke sällan upp till eller 

 stundom öfver blommorna, hvilka äro något mindre än hos föregående 

 art, snöhvita utom en gul fläck på läppens spets. Blomskärmarne äro 

 kortare än fruktämnet. Kalkens yttre blad äro spetsiga, de inre trub- 

 biga; läppen kortare än de andra kalkbladen, dess yttre led trubbig 

 och bredare än lång. 



Växer sällsynt i skogar och på buskiga, torrare ängar med kalk- 

 grund, i södra Skåne, på Oland och Gotland, vid Stockholm och i 

 Östhammars skärgård. — Blommar i Juni, Juli. — Omvexlar mycket 

 sällan med röda blommor. — Utbr. nästan hela Europa; Caucasien, 

 vestra Siberien. 



Under sin Ölands-resa såg Linné första gången Svärdsysslan "i 

 vilda skogen" på öns norra del — "i Boda socken mellan byn Torp 

 och öfversta udden af landet uti en tjock skog". Från detta ställe 

 nämner han den redan i sin "Samling af Et Hundrade Växter up- 

 fundne på Gothland, Öland och Småland" (V. A. H. 1741) och be- 

 skrifver den i Ölands-Resan sid. 145. Sedan anmärkte E. Rosén väx- 

 ten i Skåne (Observ. Botan. 1749) och Swartz på Gotland (1782), 

 ^der likväl redan Fuirén (1622) hade iakttagit den vid Slite. Wahlen- 



