306 



Flora Suecica, märkvärdigt nog, med Svärdsysslan (Cephalanthera ensi- 

 folia). Men troligen inbegrep han då deri också Kärrcyrabeln (vi ha 

 redan nämnt att han säkerligen icke åtskiljt dessa båda Epipactis-arter), 

 och nyssnämnda förening blir då lättare att förklara. Emellertid skulle 

 då hans Serapias Helleborine bestå af åtminstone tre särskilda arter. 

 Också säger han sjelf "diversae plantae descriptae videantur" (Fl. Suec). 

 — Bredbladcymbeln har, liksom slägtets båda återstående arter, mindre 

 och mindre vackra blommor än Kärrcymbeln. Alla arterna växa gerna 

 i mindre grupper. 



* Epipaclis microphylla Sw. liknar Bredbladcymbeln men är spensligare, 

 glesbladig och glesbJommig, nästan alldeles glatt och mera klargrön; klasen ensidig med 

 slutligen hängande blommor; kalkbladen slutna, något rödaktigt gröna. — Växer på 

 Öland mellan Ekerum och Halltorp (Sjöstrand, 1849). 



* Epipactis media Fr. är till alla delar mindre än Bredbladcymbeln och har 

 mörkgröna, icke sällan något brunaktiga, blad och vanligen mörkt rosenröda blommor 

 (E. atrorubens auct.), hvilka dock omvexla rent gröna eller hvita; läppen är längre, 

 kort-uddspetsig. — Växer mest på Gotland (L. Gotl.-Resa, sid. 230), Öland och i Öster- 

 götland (men icke allmän); annars endast på enstaka eller spridda punkter i Småland, 

 Södermanland, Nerike, Vermland, Dalarne och Jemtlaud. — Fr. Mänt. II. 



9. IVeottia Br. 



Kalkbladen hjelm- eller kloeklikt slutna utom läppen, hvilken är 

 utsträckt och längre än de audra, utbredt-tvåflikig och vid basen mycket 

 skälig. Pelaren lång; knappen oskaftad, varaktig; pollenmassorna pulver- 

 artade, nästan tudelade; näbben hel, bred. — Fruktämnet icke vridet. 



1. Nästroten 



(Neottia Nidus avis Rich. — Ophrys Nidus avis L.). 



En bladlös, alldeles gulbrun, 5 — 10 tum hög (stundom högre) 

 ört med svarta, korta, knippade och nästan som hos ett fogelbo (näste) 

 invecklade rötter. Stängeln är rak och stadig, fjällklädd, och slutar i 

 en raängblommig, tät och axlik klase. Blomskaften äro vridna. Blom- 

 läppen har nästan tunglika, utbredt-ådriga flikar; de andra kalkbladen 

 äro trubbiga, lika långa. Fröhusen uppräta. 



Yä.xer i skogar och skogsmark, helst bland multnande blad eller 

 barr, i Skåne och de östra landskaperna till Gefle; i Vestmanland, 

 Vermland, Dalsland och Vestergötland (Billingen); men i allmänhet säll- 

 synt. — Blommar i Juni, Juli. — Utbr. nästan hela Europa;, Island, 

 Caucasien, vestra Siberien. 



Rötterna, hvilka talrikt täcka den korta rotstocken, bilda en tova, 

 icke sällan större än ett gäsägg och hvilken man tyckt likna vissa 

 fogelnästen, hvadan redan Lobelius (1581) kallade växten Nidus avis. 



