309 



ska ländernas talrika epiphytiska arter. Hjertyxnet är en riktig skugg- 

 växt, som skyr solen. Också är hela dess byggnad särdeles fin, dess 

 stjelk brun, dess blommor grönbruna. — Befruktningen sker väsentligen 

 på sararaa sätt som hos Tväbladan. 



Då de gamle botanisterna benämnde Tväbladan Bifolium majus 

 m. ra., hade de allt skäl att kalla denna dess mindre samslägting Bi- 

 folium minimum och Ophris minima. Under det sednare namnet är 

 den tecknad i Rudbeckarnes Campi Elysei (1701). 



Ii. Goodyera Br. 



Blomkalken temligen sluten; dess yttre sidoblad större och nästan 

 inneslutande läppen, hvilken är kortare än de andra kalkbladen, hel, 

 nedkrökt-spetsad, vid basen mycket skålig. Pelaren mycket kort; knap- 

 pen kort skaftad, varaktig; pollenmassorna korniga, hela; näbben tvä- 

 hornad, med stor, nästan qvadratisk hållare mellan hornen. — Frukt- 

 ämnet nästan ovridet. 



1. Knäroten 



(Goodyera repens Br. — Satyrium repens L.). 



En vanligen 3 — 6 tum hög, upptill småluden och körtelhårig ört 

 med smal, ledad och grenig rotstock samt nederst bladig, sedan slidad 

 stjelk, som slutar i ett smalt, mångblommigt, ensidigt ax. Bladen äro 

 något rosettlikt närmade, äggrunda, slidadt-skaftade, äldre nästan rut- 

 likt nätådriga (vissnade blad tydligare). Blomskärmarne äro längre än 

 fruktämnet; blommorna små. Kalkbladen nästan lansettlika, på utsidan 

 grönaktiga, på insidan hvita. 



Växer i mossiga, helst gamla, barrskogar, der rotstocken vanligen 

 kryper uppe i bara mossan. — Blommar i Juli, Aug. — Utbr. Euro- 

 pas medlersta och norra delar, Caucasien, Siberien, N. Amerika. 



Växtens svenska benämning häntyder på dess krypande och m. e. 

 m. knäkrökta rotstock. Med hänsyn till denna heter också växten hos 

 de gamle botanisterna Orchis radice repente (Cam.), Pyrola — radice 

 geniculata (Loes.). Den är tecknad i Rudbeckarnes Campi Elysei (1701). 

 — Bladens i denna ordning ovanliga, nästan rutlika, nätådrighet hade 

 redan äldre botanister anmärkt (L. Fl. Lapp.), men Knärotens blom- 

 byggnad blef först i sednare tider närmare känd sedan den undersökts 

 af SwARTZ, Wahlenberg (Fl. Lapp.) o. a. 



6. OPHRYDE^. 

 Ståndarknappen orörligt-vidväxt, varaktig. Vollenmassorna spänstigt 

 slemmigt-korniga, svansade (klubblika), 2. — Roten med vanligen två 

 stamknölar. (Fruktämnet vanligen vridet). 



